Ухвала
 
19 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/6884/18
провадження № 61-5760ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Басараб Наталії Володимирівни на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання права власності на спадкове майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
05 квітня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) представник ОСОБА_1 - адвокат Басараб Н. В. звернулась до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у вищевказаній цивільній справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У позові, поданому у квітні 2018 року, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 5/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
До касаційної скарги заявником додано квитанцію № 0.02072095667.1 від          31 березня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 9 354,93 грн.
Однак, з матеріалів касаційного провадження та змісту судових рішень не вбачається вартість спірного майна, тому суд позбавлений можливості перевірити сплачений заявником розмір судового збору, який підлягає сплаті за вказані майнові вимоги відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірного майна для визначення правильності сплати судового збору, а у разі сплати судового збору за квитанцією № 0.02072095667.1 від 31 березня 2021 року у меншому розмірі - доплатити судовий збір з урахуванням вже сплачених 9 354,93 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                          м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
Крім цього, в порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі чітко не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги,  ОСОБА_1 оскаржує рішення суду апеляційної інстанції, визначене в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник вказує підставою касаційного  оскарження рішення апеляційного суду пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 634/1153/13-ц.
Однак наведене не відповідає положенням частини другої статті 389 ЦПК України.
Так, частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Таким чином, заявнику необхідно конкретизувати на підставі якого пункту частини другої статті 389 ЦПК України ним оскаржується постанова Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
Крім цього, в порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено повне найменування інших учасників справи, їх місцезнаходження, зокрема, відповідача Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Басараб Наталії Володимирівни на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року залишити без руху.
 
Надати заявникові для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
  Суддя                                                                                                      Є. В. Коротенко