УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
12 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/3426/20
провадження № К/9901/13479/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Желєзного І.В., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі № 280/3426/20 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство КБ «Надра» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство КБ «Надра», в якому просила:
- визнати неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Надра» щодо визначення розрахункової суми, що підлягає до відшкодування позивачу за вкладами в ПАТ «КБ «Надра» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» внести дані позивача до переліку (реєстру рахунків) як вкладника ПАТ «КБ «Надра» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача для внесення даних про вкладника до загального Реєстру ПАТ «КБ «Надра», які отримують кошти відшкодування за рахунок коштів Фонду, для отримання гарантованої суми 13780,62 грн;
- визнати неправомірними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати всієї суми коштів, що підлягають відшкодуванню позивачу та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити їй кошти в сумі 13780,62 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.08.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року в справі №  280/3426/20 скасовано.
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» щодо визначення розрахункової суми, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо розміру відшкодування, яке підлягає сплаті ОСОБА_1 , з метою виплати недоотриманої суми відшкодування у розмірі 13780 грн. 62 коп.
У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, натомість, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Дослідивши зміст касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з таких мотивів.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Колегія суддів зважає на те, що Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 01.06.2020 відкрив провадження у цій справі та постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених вище обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, тому не можуть бути прийняті, як такі, що мають виняткове значення.
Суд відхиляє твердження скаржника про відсутність правового висновку Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, оскільки у касаційній скарзі останнім не зазначено, який саме висновок необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства, а Верховним Судом самостійно не встановлено, що у судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, що може бути вирішена, шляхом формулювання нової правової позиції.
Одночасно суд касаційної інстанції зауважує, що Верховний Суд уже викладав у своїй постанові від 03.02.2021 у справі № 826/1185/18 висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, яке (таке питання) порушене в касаційній скарзі на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №  280/3426/20, а суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у цій справі відповідно до такого висновку.
Вказане дає підстави для висновку, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку.
За правилами пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою потрібно відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 257, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі № 280/3426/20.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук