ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1502/20                                                                  Головуючий у І інстанції - Балась Т.П.
                                                                                                                       Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                    Губської Л.В., 
          суддів:                                                                      Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
          за участю секретаря                                                  Кондраток А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора   про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

                                                  В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2021 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 240 КАС України, тобто у зв`язку з повторною неявкою позивача в  судове засідання.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у судове засідання 15.02.2021 він не прибув, оскільки був у відрядженні, що підтверджується відповідним наказом, а з метою уникнення залишення позову без розгляду 15.03.2021 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва ним було відправлено цінним листом клопотання про відкладення розгляду справи, яке було призначено судом на 17.03.2021, тобто наполягає, що підстав для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції не біло.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2020 відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання у справі на 23.09.2020.
Копію ухвали суду від 06.08.2020 разом з викликом у судове засідання на 23.09.2020 було направлено позивачеві на адресу, зазначену ним у позовній заяві як адресу свого місця проживання, проте, невитребуваний адресатом конверт повернувся на адресу суду з відміткою  «за закінченням терміну зберігання».
Оскільки, 23.09.2020 позивач у судове засідання не з`явився,  розгляд справи було відкладено на 02.11.2020, а потім через хворобу судді відкладено на 11.12.2020.
Копію повістки про виклик у судове засідання на 11.12.2020 було направлено позивачеві на адресу електронної пошти, зазначену ним у позовній заяві, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 2 а.с. 205).
В судовому засіданні 11.12.2020 позивач був присутнім, при цьому, судом було  закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.02.2021, про що позивач був повідомлений під розписку.
15.02.2021 позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Одночасно з цим, позивачем через систему «Електронний суд» було подано клопотання про зупинення провадження у справі.(а.с.1 том 3).
Водночас, у задоволенні цього клопотання суд відмовив і відклав розгляд справи  на 17.03.2021.
Повістку з викликом у судове засідання, призначене на 17.03.2021, було направлено позивачеві на адресу електронної пошти, зазначену ним у позовній заяві, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 3 а.с. 5-6), та ним не заперечується.
У судове засідання 17.03.2021 позивач знову не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надав, у зв`язку з чим, представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача. 
Ухвалою від 17.03.2021 позов було залишено без розгляду. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 5 цієї ж статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів .
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Також, пунктом 4 частини 1 статті 240 КАС України обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:
а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;
б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;
в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;
г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;
ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Зі змісту протоколу судового засідання від 17.03.2021 вбачається, що представником відповідача було заявлено клопотання про залишено позовної заяви без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою ОСОБА_1 в судові засідання.
Так, позивач не прибув у судове засідання 15.02.2021, доказів щодо неможливості з`явитись або клопотання про перенесення судового засідання ним не було подано, при цьому, про причину свого неприбуття він вказує лише в апеляційній скарзі, прикладаючи наказ про відрядження, водночас, ніяк не обґрунтовує неподання цих документів до суду першої інстанції.
Крім того, апелянт наголошує, що 15.03.2021  він направив до суду першої інстанції цінним листом клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 17.03.2021, яке до суду надійшло 22.03.2021, тобто вже після ухвалення судом рішення (а.с. 32 том 3).
Разом з тим, колегія суддів не приймає доводи апелянта про своєчасне повідомлення ним суд про неявку в судове засідання 17.03.2021, оскільки, як вбачається з роздруківки з сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення (0101044660858 - а.с.35 том 3), лист був поданий до відділення поштового зв`язку лише 19.03.2021 (а.с.71 том 3).
При цьому, на підтвердження відправки клопотання про відкладення судового розгляду саме 15.03.2021 позивачем надано копію опису вкладеного зі штампом Укрпошти та фіскального чека  від 15.03.2021 (а.с.49-50 том 3).
Проте, колегія суддів не приймає ці копії в якості належних доказів у зв`язку з неподанням до суду оригіналів цих документів та невідповідність викладеної в них інформації іншим наявним у справі доказам.
Так, загальнообов`язкові процесуальні правила ст. 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.
Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.
Частина 5 статті 205 КАС України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, він був належним чином повідомлений про кожне судове засідання, при цьому,  був попереджений судом, що в разі неприбуття в судове засідання, а також неповідомлення про наявність поважних причин неявки, судом будуть застосовані наслідки, передбачені статтями 205, 206 КАС України.
Законодавче формулювання ч. 5 ст. 205 КАС України «якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
Наведений висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 27.05.2020 року у справі №9901/11/19.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного  висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                                               О.В. Карпушова

                                                                                                                             А.Г. Степанюк