Справа № 462/6136/20                                Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/3367/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 66

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Крайник Н.П.
                                     суддів: Левика Я.А., Мельничук О.Я.
                               при секретарі: Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -                         
                                       в с т а н о в и в:
       05.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . 
         Оскаржуваною ухвалою позовну заяву  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5  про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - залишено без розгляду.
               Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
       Зазначає, що, суд першої інстанції безпідставно та необгрунтовано залишив його ( ОСОБА_1 ) позовну заяву у даній справі без розгляду, мотивуючи оскаржувану ухвалу тим, що він пропустив 5-ти денний строк на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Зазначає, що 04.11.2020 року він отримав копію ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 27.10.2020 року про залишення його позовної заяви без руху. 09.11.2020 року рекомендованим листом на адресу суду першої інстанції ним було надіслано заяву від 08.11.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 27.10.2020 року, що підтверджується копією супровідного листа та чеком рекомендованого відправлення. Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв ’язку. Враховуючи наведені положення закону, вважає, що ним не пропущено строк для звернення до суду з заявою про виконання вимог ухвали про залишення його позовної заяви без руху, оскільки таку заяву він здав на пошту 09.11.2020 року, тобто в останній наданий йому для виконання такої ухвали день.
       Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.
       Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
       Відповідно до ч.ч. 11, 12, 13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
       Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
       Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просив визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з підстав, що такі не проживають в Україні та спірній квартирі з 2010 року.
       Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 06.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки таку подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, зокрема позовна заява не містила зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, а також позивачем не додано копій всіх документів, що додано до позовної заяви, для відповідачів. 
       15.10.2020 року на усунення недоліків позовної заяви позивачем подано 4 копії позовної заяви та зазначено, що вжиття заходів досудового врегулювання спору є неможливим.
       Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.10.2020 року ОСОБА_6  звільнено від сплати судового збору, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. 
       Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 27 жовтня 2020 року, вже після відкриття провадження у справі, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не додано до позовної заяви копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. 
       На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали. 
       Копію ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 27 жовтня 2020 року вручено ОСОБА_1 04.11.2020 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 25). 
Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2021 року позивач ОСОБА_1 на виконання ухвали від 27.10.2021 року здав на пошту заяву по справі 462/6136/20, що підтверджується копією квитанції АТ «Укрпошта» від 09.11.2020 року (а.с. 38), тобто з дотримання п`ятиденного строку, встановленого зазначеною ухвалою для виправлення недоліків позовної заяви. У заяві зазначив, що виконати вимоги ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 27 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без руху не має змоги, оскільки у зв`язку із численними захворюваннями не працює та не має доходів, що саме і було враховано судом при вирішенні питання про звільнення його від сплати судового збору. Крім того, відповідачі не проживають в Україні, тому копії позовних заяв та додатки до них їм не будуть вручені.
       Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги, зазначені в ухвалі Залізничного районного суду міста Львова від 27 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі позивачем не виконано.
       З таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали від 27.10.2020 року позивач у визначений судом п`ятиденний строк для виправлення недоліків позовної заяви (09.11.2020 року) здав на пошту заяву, у якій зазначив причини, з яких він не може виконати вимоги ухвали.
       Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Rada Cavanilles v. Spain (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії); Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки; RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії).
       Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду. Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою», якщо доступ до суду обмежений законом чи практикою суду (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства). Суд досліджує чи впливає таке обмеження на сутність права, а саме, чи переслідує обмеження законну мету і чи забезпечується при цьому належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).
       З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що надмірний формалізм суду у даній справі може позбавити позивача права на звернення до суду.
       З наведених мотивів оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
          п о с т а н о в и в:   
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
       Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
       Повний текст постанови складено 08 червня 2021 року. 

Головуючий:         Крайник Н.П. 

Судді:                Левик Я.А.

                                                                               Мельничук О.Я.