Справа № 338/980/20 
Провадження № 22-ц/4808/605/21 
Головуючий у 1 інстанції Шишко О.А. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                                Пнівчук О.В.
               суддів:                                Мелінишин Г.П., Томин О.О.
       з участю секретаря                Петріва Д.Б.,         
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Богородчанського районного суду від 01 березня 2021 року, в складі судді Шишка О.А., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача — Солотвинська селищна рада Богородчанського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,
в с т а н о в и в:
У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача — Солотвинська селищна рада Богородчанського району, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме земельною ділянкою для будівництва магазину з офісними приміщеннями площею 0,0130 га на АДРЕСА_1 шляхом знесення ОСОБА_1 самочинно реконструйованого приміщення універмагу разом із вбиральнею на АДРЕСА_2 .
26 листопада 2020 року ОСОБА_3 подав клопотання про призначення у справі комплексної будівельно-технічної експертизи та санітарно-епідеміологічної експертизи.
Ухвалою Богородчанського районного суду від 01 березня 2021 року клопотання ОСОБА_3 задоволено частково та призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
1. Чи здійснювалася реконструкція (перебудова, переобладнання) приміщень універмагу, що знаходиться на АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_1 .? Якщо здійснювалася, то в чому саме вона полягає (який перелік фактично виконаних будівельних робіт)?
2. Чи відповідає реконструкція (перебудова, переобладнання) вказаного приміщення універмагу проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
3. Чи відповідає розташування вбиральні, яка споруджена ОСОБА_1 біля приміщення універмагу вимогам санітарних норм та правил? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?
4. У разі наявності порушень при здійсненні реконструкцій (перебудови, переобладнання) вказаного приміщення універмагу, то у який спосіб технічно можливо усунути такі порушення?
Проведення експертизи доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії,14) та попереджено їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.
Витрати по оплаті за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_3 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Вважає, що вимога ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва є безпідставною, оскільки позивачем не доведено факту порушення його прав.
Зазначає, що позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на сусідню земельну ділянку із кадастровим номером 2620455500:01:002:0048, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Однак оскаржуваною ухвалою Богородчанського районного суду від 01.03.2021 року на вирішення експерту поставлено питання, якими ніяким чином не буде доведено порушення прав позивача на земельну ділянку, навіть у випадку, якщо реконструкцію приміщень універмагу по АДРЕСА_3 було би дійсно проведено.
На думку представника апелянта, усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку може бути заявлено у зв”язку із самовільним захопленням іншою особою земельної ділянки повністю або частково, у встановленні огорожі на межі земельної ділянки позивача, у захваті земельної ділянки іншою особою шляхом спорудження на ній об”єктів нерухомого майна або тимчасових споруд, тощо. Однак жодних із таких порушень в даному випадку не має місця. Більше того, ОСОБА_1 не проводив жодної реконструкції, а сама будівля зведена понад двадцять років тому.
Оскільки фіксація можливих відхилень від ДБН під час реконструкції не доводить порушення права позивача на нормальне безпечне користування земельною ділянкою, яке підлягало б захисту на підставі ст. 391 ЦК України, то у задоволенні клопотання про проведення експертизи слід відмовити.
Позивачем не надано жодних доказів перебудови приміщення, а сама позовна заява не містить пояснення, що саме заважає власнику землі здійснювати свої повноваження власника.
Крім того, із поставлених питань не вбачається за можливе встановити обставини по справі, які підлягають доказуванню, оскільки такі стосуються перевірки всього приміщення на предмет виявлення можливих перепланувань чи відхилень від будівельних норм без вказівок на те, як це може вплинути на права позивача.
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення експертизи.
У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Позивач ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_4 заперечили доводи апеляційної скарги, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою. 
Представник третьої особи - Солотвинської селищної ради у судове засідання не з`явився, селищний голова М.В. Піцуряк надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника селищної ради. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що для з”ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, а тому наявні підстави для призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.
       Порядок призначення судової експертизи врегульовано статтями 143-150 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р №53/5, «Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз», затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. №53/5.
       Згідно ст. ст. 103, 104 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
       1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
       2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
       Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
       Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, судова експертиза призначається у разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.
Встановлено, що ОСОБА_3 пред”явив позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача — Солотвинська селищна рада Богородчанського району, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - земельною ділянкою для будівництва магазину з офісними приміщеннями площею 0,0130 га на АДРЕСА_1 , шляхом знесення ОСОБА_1 самочинно реконструйованого приміщення універмагу разом із вбиральнею на АДРЕСА_2 .
Із змісту позовної заяви вбачається, що свої вимоги ОСОБА_3 обгрунтовував тим, що ОСОБА_1 експлуатує самочинно реконструйоване приміщення універмагу по АДРЕСА_2 , з порушенням вимог будівельних, санітарних, протипожежних норм, з порушенням норм земельного законодавства, та вказує, що в приміщенні універмагу антисанітарний стан, на подвір”ї самочинно встановлено стихійну вбиральню, немає стоянок для автомобілів, проїздів для пожежних автомобілів, немає зони для покупців, під”їздів для автотранспорту, відсутні розвантажувальні місця і майданчики.
Такі порушення, на переконання позивача, створюють йому реальну загрозу та порушують його права власника на безпечне володіння та користування земельною ділянкою для будівництва магазину з офісними приміщеннями площею 0,0130 га по АДРЕСА_1 . 
Як зазначено у частині першій статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.
       Кожна сторона, згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З”ясування обставини, на які посилається позивач, а саме експлуатація відповідачем реконструйованого приміщення універмагу з порушенням вимог будівельних, санітарних, протипожежних норм, з порушенням норм земельного законодавства потребують спеціальних спеціальних знань.
Поставлені судом на вирішення експерта питання про те, чи здійснювалася реконструкція (перебудова, переобладнання) приміщень універмагу, та чи відповідає така реконструкція проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; чи відповідає розташування вбиральні, яка споруджена ОСОБА_1 біля приміщення універмагу вимогам санітарних норм та правил, та у разі наявності порушень при здійсненні реконструкцій приміщення універмагу, то у який спосіб технічно можливо усунути такі порушення стосуються обставин справи, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги.
Таким чином, суд з дотриманням принципу змагальності, диспозитивності та об`єктивного судового розгляду, з метою забезпечення позивачу можливості подати докази щодо щодо наявності обставин якими він обгрунтовує свої позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 та призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.
Посилання апелянта на те, що на вирішення експерту поставлено питання, якими ніяким чином не буде доведено порушення прав позивача на земельну ділянку, а фіксація можливих відхилень від ДБН під час реконструкції не доводить порушення права позивача на нормальне безпечне користування земельною ділянкою не заслуговують на увагу, оскільки висновок експерта є одним із засобів доказування, якому суд надає оцінку наряду з іншими зібраними доказами по справі в їх сукупності при ухваленні рішення суду по суті спору.
Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів перебудови приміщення, а сама позовна заява не містить пояснення, що саме заважає позивачу, як власнику землі здійснювати свої повноваження стосуються вирішення спору по суті, а не обгрунтованості клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.
З викладеного вище вбачається, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, діяв у межах діючого законодавства, що регулює порядок призначення та проведення експертиз.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні. А отже, у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду - залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, суд
       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Богородчанського районного суду від 01 березня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.

Головуюча                                                         О.В. Пнівчук
Судді:                                                                Г.П. Мелінишин
                                                                               О.О. Томин