ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
01 липня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №591/7702/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/987/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Романенка Євгена Олександровича
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 28 квітня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02 серпня 2003 року по 31 жовтня 2010 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. 
У період шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач. 
Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. 
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2017 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усі видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного на кожну дитину до їх повноліття, щомісячно.
Станом на 01 грудня 2020 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 44088,86 грн.
За період з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2020 року позивачкою понесені додаткові витрати, які зумовлені хворобою очей старшого сина, лікуванням дітей у стоматолога, придбанням спеціального взуття для занять з футболу, відвідування басейну з оздоровчою метою, придбанням підручника з французької мови та комп`ютера для дистанційного навчання дітей під час карантину. 
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені 1/2 частину додаткових витрат, пов`язаних з особливими обставинами (розвитком здібностей, навчанням, хворобою) на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за період з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2020 року в сумі 6823 грн 16 коп.
Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Стягнув  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені 1/2 частину додаткових витрат, пов`язаних з особливим обставинами (розвитком здібностей, навчанням, хворобою) на дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2020 року в сумі 6823 грн. 16 коп.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
У доводах апеляційної скарги вказує на те, що понесені позивачкою витрати на відвідування дітьми спортивної секції та басейну, не відносяться до додаткових витрат.
Крім того судом не взято до уваги те, що відповідач не має постійного доходу, хворіє і має хронічні хвороби, має на утриманні дитину, яка народжена у новому шлюбі, дитина також періодично хворіє та потребує лікування.
Зазначає, що він приймає участь у додаткових витратах на дитину і суду першої інстанції надавались докази, однак вказані обставини судом не враховано.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що з 02 серпня 2003 року по 31 березня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 5).
Сторони мають спільних дітей – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6-7).
Діти проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8).
Зарічний районний суд м. Суми заочним рішенням від 15 серпня 2017 року змінив розмір аліментів, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2009 року по справі № 2-3306/2009 та стягнув із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Аліменти сплачувати матері – ОСОБА_1 (а. с. 9).
Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 10 грудня 2019 року визначив місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 12-13).
Згідно з довідкою комунальної установи Сумської спеціалізованої шки І-ІІІ ступенів №9, м. Суми, Сумської області від 02 листопада 2020 року №85, ОСОБА_5 навчається в 8-Г класі, а ОСОБА_6 – в 7-Г класі Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 9 м.Суми, Сумської області (а. с. 14).
ОСОБА_3 вивчає в школі французьку мову, у зв`язку з чим ОСОБА_1 понесено витрати на придбання підручника з французької мови 8 клас вартістю 130,00 грн (а. с. 23).
Згідно з довідкою обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «Барса» від 26 листопада 2020 року № 236, ОСОБА_6 займається в ОКЗ СОР СО ДЮШС «Футбольний центр «БАРСА» (а. с. 15).
Для занять з футболу позивачкою придбано спеціальне взуття – бутси вартістю 899,00 грн.
Відповідно до виписок з медичної картки ОСОБА_5 з 2013 року дитина перебуває на обліку у лікаря окуліста з діагнозом «міопія обох очей», у зв`язку з цим він потребує постійного носіння окулярів, проходження курсу лікування препаратами ОМК-2, ірифрін, тіотриакзолін, проходження процедур рад № 10, лазер № 10 в центрі зору. 
На лікування сина ОСОБА_3 позивачкою було придбано препарати: 02 серпня 2020 року - ірифрін краплі очні вартістю 135,33 грн, ОМК 2 вартістю 329,74 грн, 30 листопада 2019 року – цикломед краплі очні 117,10 грн, ОМК 1 - 250,90 грн, 05 червня 2019 року придбано - ОМК 2 вартістю 329,19 грн, 02 березня 2019 року - ірифрін краплі очні вартістю 154,01 грн, тіотриакзолін краплі очні 49 грн 15 коп., 02 березня 2019 року – окуляри вартістю 1150,00 грн (а. с. 20, 21, 26).
ОСОБА_8 надано абонемент для відвідування басейну у грудні 2019 року. Вартість абонементу на місяць складає 640 грн (а. с. 22).
30 червня 2020 року, 27 серпня 2020 року та 18 листопада 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проходили лікування зубів у КНП СОР «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка», вартість лікування склала 1629,90 грн (а. с. 21).
У зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації в Україні на захворюваність на COVID-19, після початку навчального року в школі, з жовтня 2020 року діти перебували на дистанційному навчанні вдома. Навчання відбувалось в онлайн режимі шляхом проведення уроків через програми Teams та Googlclass. Діти навчаються на різних змінах: старший в першу з 08-00 год. до 14-00 год., а молодший син з 12 год. 45 хв. до 19-00 год.. У зв`язку з необхідністю забезпечення отримання знань дітьми, неможливістю працювати одночасно за одним комп`ютером та виконувати завдання, позивачкою було придбано системний блок з акустичними колонками, вартість комплектації якого склала 7333 грн 00 коп. та веб-камеру вартістю 499 грн 00 коп. (а. с. 24).
Таким чином за період з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 13646 грн 32 коп, а саме: витрати на лікування у стоматолога 1629,90 грн; лікування у окуліста – 1365,42 грн; придбання окулярів - 1150,00 грн; бутси - 899,00 грн; басейн – 640,00 грн; підручник з французької мови -130 грн; веб-камера 499,00 грн; системний блок з акустичними колонками -7333,00 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком обох батьків, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню половина фактично понесених нею додаткових витрат на дітей, пов`язаний з особливими обставинами (розвитком здібностей, навчанням, хворобою) в сумі 6823 грн 16 коп.
Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов його з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 8  Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
        За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України).
Так, відповідно до статті185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17.
За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки Ѕ частину додаткових витрат на дітей, понесених ОСОБА_1 на лікування у стоматолога у розмірі 1629,90 грн, лікування у окуліста – 1365,42 грн, придбання окулярів – 1150,00 грн, придбання підручника з французької мови – 130 грн, придбання веб-камери – 499, 00 грн та системного блоку з акустичними колонками -7333,00 грн, оскільки вказані витрати підтверджені відповідними доказами, фактично сплачені позивачкою та зумовлені хворобами дітей, а також забезпеченням отримання дітьми загальної середньої освіти в умовах погіршення епідеміологічної ситуації в Україні на захворюваність на COVID-19, що єособливими обставинами згідно положень ст. 185 СК України. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо матеріального становища відповідача, наявності у нього захворювань та іншої неповнолітньої дитини, оскільки, як вже зазначалося, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач приймає участь у додаткових витратах на дитину, про що надавались докази в суді першої інстанції, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження його участі у додаткових витратах на дітей, які є предметом позову в даній справі. 
Разом з тим, колегія суддів вважає, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки частина додаткових витрат на дітей, понесених ОСОБА_1 на придбання абонементу на відвідування сином басейну у розмірі 640,00 грн та придбання бутсів на суму 899,00 грн, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12,  ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 , не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відвідування сином ОСОБА_3 басейну необхідно для лікування дитини та пов`язано з його оздоровленням. Також матеріали справи не містять рекомендацій лікаря щодо необхідності відвідування дитиною занять із плавання.
Як убачається з матеріалів справи, син сторін ОСОБА_4 займається в обласному комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «Барса». 
Проте позивачкою не надано суду будь-яких належних доказів про понесення нею вказаних витрат для придбання спеціального взуття – бутсів на суму 899,00 грн.
Крім того, придбання позивачкою спеціального взуття не є додатковими витратами на дитину, а входить до складу аліментних платежів. Позивачкою не доведено, що відвідування сином ОСОБА_4 спортивної школи є крайньою мірою та викликано особливими обставинами, зокрема здібностями дитини до гри у футбол, а не є способом дозвілля дитини.
Таким чином, стягнуті судом першої інстанції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей підлягають зменшенню.
Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених нею додаткових витрат на дітей в сумі 6053,66 грн.
Також відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні рішення суду і в частині розподілу судових витрат. 
Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з  ОСОБА_2  на користь держави підлягають стягненню судові витрати  по сплаті судового збору: в розмірі  745 грн 98 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1118 грн 97 коп. за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 – адвоката Романенка Євгена Олексадровича задовольнити частково.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2021 рокуу даній справі змінити в частині розміру присуджених до стягнення додаткових витрат на дітей та в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей в сумі 6053 гривні 66 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 745 гривень 98 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1118 гривень 97 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :                                                Т.А. Левченко 

Судді:                                                                 В.І. Криворотенко
                                                       
                                                                       О.І. Собина