Справа № 428/8172/20 
Провадження № 33/810/61/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:
- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гамова В.В.,

розглянувши «09» квітня 2021 року у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Сєвєродонецьк Луганської області апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Луганській обласній державній адміністрації на посаді начальника управління з питань цивільного захисту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-5 КУпАП,та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп.
У постанові суду зазначено, що 29 липня 2020 року Головним управлінням СБУ в Донецькій та Луганській областях виявлене триваюче порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації, з боку начальника управління з питань цивільного захисту Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 .
З протоколу № 78/3/26-9083 про адміністративне правопорушення від 17.09.2020 вбачається, що відповідно до посадової інструкції начальника управління з питань цивільного захисту Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 забезпечує у межах повноважень реалізацію державної політики стосовно захисту службової інформації з обмеженим доступом та захист державної таємниці. 

В ході здійснення контролю за порядком ведення обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у сфері оборони країни (акт перевірки від 29 липня 2020 №78/3/26-7407дск) встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 6 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою КМУ від 19.10.2016 № 736 не визначено окрему посадову особу в управлінні відповідальну за організацію в установі роботи з документами, що містять службову інформацію та не здійснив контроль за дотриманням порядку підготовки документів з грифом «Для службового користування», їх зберігання та використання.
Комісією СБУ встановлено факт розголошення службової інформації, зібраної у сфері оборони країни, у вигляді втрати документа з грифом «Для службового користування Літер «М» від 05.12.2019 № М/12-309ДСК, який надійшов до управління з Луганської обласної державної адміністрації. 
Вказане порушення виникло в результаті неналежного виконання своїх посадових обов`язків та нездійснення заходів щодо визначення окремої посадової особи в управлінні, відповідальну за організацію в установі роботи з документами, що містять службову інформацію та не здійснення контролю за дотриманням порядку підготовки документів з грифом «Для службового користування», їх зберігання та використання з боку ОСОБА_1 , передбаченого пунктом 6 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736.
Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися в порушенні порядку обліку, зберігання і використання документів, які містять службову інформацію, зібрану у сфері оборони країни, та втраті документа з грифом «Для службового користування», що призвело до розголошення такої інформації, здійснив триваюче правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 212-5 КУпАП. 

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  порушує питання про скасування постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2020 року та просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку невідповідністю постанови вимогам законодавства, фактичним обставинам справи та істотним порушенням його процесуальних прав. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дійсно з 2014 року його було призначено на посаду начальника управління з питань цивільного захисту Луганської облдержадміністрації. Через брак професіональних кадрів та затримки про призначення на окрему посаду відповідальної особи за організацію в установі роботи з документами, що містять службову інформацію не було призначено конкретну особу. Через що цією роботою займався він особисто, а у разі його відсутності інша маюча відповідну категорію доступу до інформації особа, яка призначалася окремим наказом по управлінню. З 2014 року в управлінні неодноразово проводилися перевірки співробітниками СБУ, але жодних зауважень в період часу з 2014-2021 років стосовно того, що в управлінні немає окремої відповідальної особи за режимно-секретні документи від них не надходило. 
Вказує, що зазначена в постанові місцевого суду Типова інструкція про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затверджена постановою КМУ від 19.10.2016 № 736 не забороняє першим керівникам управлінь або їх заступникам у відсутність керівників, займатися особисто реєстрацією, зберіганням та знищенням вищезазначених документів.
Також зазначає, що з 2016 року та до моменту звільнення, його заступником був ОСОБА_2 , який згідно його функціональних обов`язків у разі відсутності ОСОБА_1 виконував функції керівника управління. А тому ствердження про порушення ним вимог типової інструкції є безпідставними. 
Окрім того, вказує, що в період часу з 28.04.2020 до 03.10.2020 він перебував на лікарняному, у зв`язку з чим тривалий час не виконував обов`язки першого керівника управління. Однак замість нього обов`язки керівника управління виконував саме ОСОБА_2 , який після того як приступив до виконання обов`язків керівника згідно своєї посадової інструкції, повинен був прийняти усі секретні документи та журнали які знаходилися в управлінні. З 28.04.2020 року до теперішнього часу ніяких зауважень чи доповідних записок з приводу невідповідності кількості документів з грифом «ДСК», які записані в журнал вхідної кореспонденції, дійсній кількості від ОСОБА_2 не надходило. Таким чином, апелянт вважає, що якщо відповідний документ і зникав, то не в період часу, коли саме він був відповідальним за їх зберігання. 
Як наголошує апелянт, згідно із наказом директора Департаменту з питань цивільного захисту та територіальної оборони Луганської облдержадміністрації № 8 від 09.07.2020 року, відповідальним за приймання та реєстрацію документів з грифом «Для службового користування», документів з відміткою «Літера М» призначено  ОСОБА_3 . Після призначення на посаду саме він був відповідальним за документообіг вищезазначених документів, але при прийнятті усіх справ у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не було надано доказів, які б свідчили про відсутність документів з позначкою «Літера М». 
Таким чином, як зазначає апелянт, після того як він з 28.04.2020 року пішов на лікарняний, в управлінні було дві посадові особи, які згідно своїх посадових обов`язків повністю відповідали за збереження вищенаведених документів. Натомість, як стверджує апелянта, ані комісією, ані судом не було встановлено, що документ з позначкою «Літера М» було втрачено в період часу з 06.12.2019 до 27.04.2020, крім того не містять докази на підтвердження цього й матеріали справи.
На думку ОСОБА_1 , місцевий суд, визнаючи доведеним факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.212-5 КУпАП, не дотримався вимог ч.2 ст.286 КУпАП, а саме не виклав опис обставин, установлених при розгляді справи.
Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що визнаючи винним та призначаючи йому покарання, суд не врахував, що станом на дату винесення постанови - 24.12.2020 року сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП. При цьому, посилаючись на Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 зазначає, що поєднання закриття провадження з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, вважає, що виходячи з фактичних обставин справи та пропущенням строків для притягнення до відповідальності, суд не міг в своєму рішенні встановлювати його провину у скоєнні адміністративного правопорушення. 
В судовому засідання  ОСОБА_1 та захисник Гамов В.В. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні у повному обсязі. 
Додатково ОСОБА_1 суду пояснив, що під час проведення у липні 2020 року перевірки стану документообігу з грифом «ДСК» в Департаменті з питань цивільного захисту ЛОДА його ніхто не опитував з приводу виявлених недоліків. На той час він перебував на лікарняному та не знав про цю перевірку. Щодо відмови від надання власних пояснень з приводу виявленого правопорушення під час складання щодо нього протоколу зазначив, що його викликали до СБУ та запропонували підписати протокол, але він відмовився від підпису та надання будь-яких пояснень, оскільки на той час він перебував на лікарняному. При цьому зазначив, що передавального акту після реорганізації Управління з питань цивільного захисту ЛОДА він не складав та відповідні документи особисто новому очільнику не передавав, оскільки з 28 квітня 2020 року тривалий час перебував на лікарняному. 
У свою чергу захисник також послався на відсутність у справі пояснень двох посадових осіб Департаменту з питань цивільного захисту ЛОДА – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які після складання своїх повноважень ОСОБА_1 29 квітня 2020 року, виконували обов`язки по обліку, зберіганню та використанню документів з грифом «ДСК», а тому виявлена під час перевірки втрата двох документи «ДСК» могла статися за час їхнього керування Департаментом. 

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: - протокол про адміністративне правопорушення №78/3/26-9083 від 17.09.2020 року; - акт перевірки стану обігу документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у сфері оборони країни від 29.07.2020 № 78/3/26-7407дск Департаменту з питань цивільного захисту та територіальної оборони Луганської обласної державної адміністрації; - акт про результати перевірки наявності та фізичного стану документів, справ, видань, електронних носії інформації з грифом «Для службового користування» та організації роботи з ними від 27.07.2020 р.; - акт № 1 про результати розслідування факту втрати документу з грифом «Для службового користування та/або розголошення службової інформації від 17.08.2020.

Під час апеляційного розгляду були досліджені матеріали справи, які свідчать про таке.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №78/3/26-9083 від 17.09.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.212-5 КУпАП, вбачається, що відповідно до посадової інструкції начальника управління з питань цивільного захисту Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 забезпечує у межах повноважень реалізацію державної політики стосовно захисту службової інформації з обмеженим доступом та захист державної таємниці. 
Так, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 6 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію, затвердженої постановою КМУ від 19.10. 2016 № 736 не визначив окрему посадову особу в управлінні відповідальну за організацію в установі роботи з документами, що містить службову інформацію та не здійснив контроль за дотриманням порядку підготовки документів з грифом «Для службового користування», їх зберігання та використання.

В ході здійснення контролю за додержанням порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у сфері оборони країни, в управлінні комісією ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях виявлені порушення положень Типової інструкції, згідно з актом перевірки від 29.07.2020 № 78/3/26-7404дск, що призвело до розголошення службової інформації, зібраної у сфері оборони країни, у вигляді втрати документа з грифом « Для службового користування Літер «М» від 05.12.2019 № М/12-309 ДСК, який надійшов до управління з Луганської обласної державної адміністрації.
Проведеним комісією службовим розслідуванням за фактом втрати документа з грифом «Для службового користування» та/або розголошення службової інформації, згідно з актом № 1 від 17.08.2020, встановлена відсутність документа від 05.12.2019 № М/12-309ДСК, який 06.12.2019 зареєстровано в журналі реєстрації вхідних документів з грифом «Для службового користування Літер «М» за № М/3-ДСК. При опитуванні працівників управління, жодної інформації про місцезнаходження зазначеного документа не з`ясовано. 
Зазначене стало можливим у результаті неналежного виконання службових обов`язків з боку начальника управління з питань цивільного захисту Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися в порушенні порядку обліку, зберігання і використання документів, які містять службову інформацію, зібрану у сфері оборони країни, та втраті документа з грифом «Для службового користування», що призвело до розголошення такої інформації, здійснив триваюче правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.212-5 КУпАП (а.с.1-2).

Згідно змісту даного протоколу ОСОБА_1 від будь-яких пояснень та зауважень щодо обставин виявленого правопорушення відмовився.

Відповідно до акту перевірки стану обігу документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у сфері оборони країни від 29.07.2020 № 78/3/26-7407дск Головного управління СБУ у Луганській та Донецькій областях Департаменту з питань цивільного захисту та територіальної оборони Луганської обласної зафіксована факт втрати 2 (двох) документів з грифом «Для службового користування»; строк проведення перевірки з 01.01.2017 по 29.07.2020. (а.с.3-5).
Згідно акту № 1 про результати перевірки наявності та фізичного стану документів, справ, видань, електронних носіїв з грифом «Для службового користування» та організації роботи з ними від 27.07.2020 року встановлено, що усього за описами (номенклатурами справ, журналами реєстрації) вхідні: 145 (з літер «М» - 5), вихідні 60 ( з них літер «М» - 9). З них наявні вхідні 143 (з них літер «М» - 4), вихідні 60 ( з них літер «М» - 9), всього 203. Відсутні вхідні 2 ( з них літер «М» -1): а саме 05.05.20 М/7/12-96 ДСК/132 вхідний та 06.12.2018 М/3-Дск вхідний та 05.12.2019 М/12-309 ДСК вихідний ОДА (а.с.6).
Актом № 1 про результати розслідування факту втрати документу з грифом «Для службового користування та/або розголошення службової інформації від 17.08.2020 встановлено, що комісією управління з питань персоналу цивільного захисту Луганської облдержадміністрації, яка утворена наказом від 18.07.2020 № 41 при огляді документів з грифом «Для службового користування» з`ясовано, що документ від 05.12.2019 № М/12-309 ДСК відсутній, але в наявності зареєстрований в журналі реєстрації вхідних документів з грифом «Для службового користування Літер «М» за номером 06.12.2019 № М/3-ДСК.
При опитуванні працівників управління, жодної інформації про місцезнаходження зазначеного документа не з`ясовано.
Окрему відповідальну особу за ведення та зберігання документів грифом «Для службового користування» в управлінні з питань цивільного захисту Луганської облдержадміністрації не було призначено наказом. 
ОСОБА_1 повинен забезпечувати у межах своїх повноважень реалізацію державної політики стосовно захисту службової інформації з обмеженим доступом та захист державної таємниці, але відповідно до підпункту 9 п.3 своєї посадової інструкції не здійснив розподіл обов`язків.
Крім того, комісією встановлено, що реєстрацію вказаного документа було здійснено головним спеціалістом сектору з питань управління персоналом управління з питань цивільного захисту ОСОБА_4 , яка не мала права здійснювати реєстрацію.
За результатами проведеної перевірки комісія дійшла висновку про те, що документ № М/12-309 ДСК втрачений внаслідок бездіяльності начальника управління  ОСОБА_1  та головного спеціаліста  ОСОБА_4   (а.с.7-9). 
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає неспроможною версію сторони захисту про можливу причетність до втрати вказаних документів з грифом «ДСК» інших посадових осіб управління, зокрема, ОСОБА_2 або ОСОБА_3 та вважає безпідставним посилання захисника з цього приводу на відсутність в матеріалах справи показань зазначених осіб, оскільки ані під час розгляду справи в суді першої ані апеляційної інстанцій клопотань про допит вказаних осіб у якості свідків стороною захисту не заявлялось.
У свою чергу долучені захисником під час апеляційного розгляду копії відомчих документів ЛОДА, зокрема, розпорядження № 404 від 22.05.2020 та Положення «Про управління з питань цивільного захисту ЛОДА», посадова інструкція начальника управління з питань цивільного захисту ЛОДА, наявні у справі та були предметом дослідження судом першої інстанції (а.с.33-46). Щодо інших наданих стороною захисту документів, а саме розпорядження №338 від 29.04.2020, розпорядження №347 від 05.05.2020 із складом комісії з припинення управління з питань цивільного захисту ЛОДА, то, на думку апеляційного суду, вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про допущені ОСОБА_1 під час його керівництва управлінням з питань цивільного захисту ЛОДА п. 6 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою КМУ від 19.10.2016 № 736, що призвело до втрати двох документів з грифом «ДСК». 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-5 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невідповідності постанови фактичним обставинам справи та недоведеності його вини є неспроможними, та підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Натомість заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення судом строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
За приписами ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
В даному випадку суд визнав вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, триваючим, тобто строк накладення стягнення має відраховуватися з дня його виявлення. 
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.212-5 КУпАП №78/3/26-9083, складеного 17.09.2020 року відносно ОСОБА_1 (а.с.1), адміністративне правопорушення було виявлено 29.07.2020 року. Однак оскаржувану постанову по справі було винесено місцевим судом 24.12.2020 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Враховуючи положенняп.7 ч.1 ст.247 КУпАП, згідно яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Таким чином існують підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене  ч.1 ст.212-5 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , оскільки на момент розгляду матеріалів цієї справи судом першої інстанції сплили визначені ст.38 КУпАП строки, що є підставною для закриття провадження згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2020 року – скасуванню, із закриттям провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2020 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.212-5 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО