КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 757/2764/17-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/2068/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Писанець В.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
19 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                                     Оніщук М.І.,
судді                                                           Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,
секретар                                                    Ющенко Я.М.,
за участю:
позивача                                                   ОСОБА_1 ,
представника позивача                         ОСОБА_2 ,
відповідача                                              ОСОБА_3 ,
представника відповідача                    ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, згідно з яким просила: визначити їй двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі - ОСОБА_5 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_5 .
У зв`язку з цим, 13.01.2017 року нею було подано до Шостої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Разом з тим, через пропуск шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого.
В свою чергу, зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин, а саме через тривалі хвороби, сильний стрес, душевні хвилювання та обман з боку відповідача, який також є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 . 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2020 року позов задоволено. Визнано причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначено додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 197-198).
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Так, в обґрунтування апеляційної скарги вказує, що докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог та покладені судом першої інстанції в основу свого рішення про задоволення позову, є неналежними та недостатніми, адже вони не охоплюють у повному обсязі шестимісячний період, протягом якого позивачем мала б бути подана заява про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 . Більш того, наданий експертний висновок не свідчить про недієздатність позивачки, тобто не може слугувати доказом неможливості подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців (а.с. 202-208).
Ухвалою Київського апеляційної суду від 25.03.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 221, 222).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.04.2019 року справу призначено до розгляду (а.с. 227).
Відповідач та його представник у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. 
Позивач та його представник у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.
Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, оскільки її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_6 є рідною донькою ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.10.1969 року.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 є рідним сином ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Поряд із цим, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 є батьком, а ОСОБА_5 матір`ю ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.12.2003 року квартира АДРЕСА_1 в рівних долях належить на праві приватної власності - ОСОБА_8 та членам його сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Згідно зі свідоцтвом серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за час свого життя, а саме 04.08.1971 року ОСОБА_8 було складено заповіт, який зареєстрований у спадковому реєстрі за № 1388045 та посвідчений Третьою кременчуцькою нотаріальною конторою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_5 .
При цьому, за час свого життя, ОСОБА_5 заповіту не складала, спадкових договорів не укладала, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру.
13.01.2017 року ОСОБА_1 було подано до Шостої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Разом з тим, через пропуск шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, нотаріус своєю постановою 13.01.2017 року відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого.
У свою чергу, згідно з матеріалами спадкової справи № 525/16, син померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, посилався на те, що встановлений законом строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин, а саме через тривалі хвороби, сильний стрес, душевні хвилювання та обман з боку відповідача, який також є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 . 
Так, відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як встановлено ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Водночас, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Зокрема, поважними причинами пропуску строку визнаються: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявний у матеріалах справи висновок судово-психіатричної експертизи № 121, складений 25.07.2019 року судовими експертами Державної установи "Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров'я" Ктітарєвим О.М. та Кречик О.А., підтверджує поважність причин пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Так, дійсно, як вбачається з вказаного висновку, ОСОБА_1 страждає на даний час та страждала у період з 11.05.2016 року по 11.10.2016 року на психічний розлад у вигляді Органічного ураження головного мозку (внаслідок перенесеної нейроінфекції) із когнітивними та емоційними порушеннями, тривожно-іпохондричним синдромом, який істотно впливав на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, суттєво обмежуючи цю здатність. У ОСОБА_1 на час проведення дослідження спостерігалися когнітивні порушення (погіршення пам`яті, труднощі в зосередженні), виснажливість психічних процесів, торпідність, ригідність мислення, емоційні порушення, які є проявом виявленого у неї психічного розладу. В досліджуваний період (з 11.05.2016 року по 11.10.2016 року) у неї також відмічалися прояви даного психічного розладу, які здійснили істотний вплив на її поведінку та вчинки.
Листом від 14.01.2020 року на запит адвоката Самарцева Я.Ю. ДУ "Центр психічного здоров'я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров'я України" повідомив, що вказана в висновку судово-психіатричної експертизи № 121 ОСОБА_1 дата "11.10.2016" є технічною помилкою. Дійсним досліджуваним період є 11.05.2016 року - 11.11.2016 року.
Разом з тим, будь-яких доказів того, що у встановленому законом порядку позивача було визнано судом недієздатним або обмежено дієздатним у зазначені періоди, матеріали справи не містять. 
Тобто, матеріали справи, окрім вказаного висновку, який не свідчить про неможливість звернутися з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, не містять жодних доказів, які б підтверджували, що у вищезазначений період у позивача були наявні поважні причини (суб`єктивні, непереробні, істотні труднощі тощо) для не вчинення дій щодо прийняття спадщини. 
Про можливість подання позивачкою заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк свідчить й факт звернення позивачки до нотаріуса з заявою про невидачу свідоцтва про право на спадщину. Тобто, остання усвідомлювала та була обізнана про необхідність звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте таким правом у визначений законом строк не скористалася без будь-яких поважних на те причин.
Твердження про те, що відповідач ввів її в оману також не підтверджені жодними належними доказами, а тому не заслуговують на увагу та, відповідно, не можуть слугувати підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки позивачем пропущено строк прийняття спадщини з причини, які не є об'єктивними, не переборними та істотними, а отже висновки суд з цього питання не є обґрунтованими, оскільки позивач не надавав суду безспірних, належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати пропуск строку прийняття спадщини з поважних причин.
Однак, незважаючи на вказані обставин справи, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про поважність зазначених позивачем причин щодо пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. 
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
Таким чином, у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і відмовляє у задоволенні позову, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 00 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 21 травня 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 В.А. Шебуєва
 
                                                                                            Г.В. Крижанівська