Ухвала        
 
17 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 395/779/20
 
провадження № 61-7173ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» про припинення договорів оренди земельної ділянки шляхом розірвання та стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області                  від 19 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» (далі - ТОВ «Оситнянське») про припинення договорів оренди земельної ділянки шляхом розірвання та стягнення боргу задоволено частково.
Припинено договір оренди землі від 15 вересня 2014 року № б/н, кадастровий номер земельної ділянки № 3523885600:02:000:0123, площею 4,6674 га шляхом розірвання та зобов`язання ТОВ «Оситнянське» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку.
Припинено договір оренди землі від 15 вересня 2014 року № б/н кадастровий номер земельної ділянки № 3523885600:02:000:3053, площею 9,3350 га шляхом розірвання та зобов`язання ТОВ «Оситнянське» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку.
Стягнуто з ТОВ «Оситнянське» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером                                                 № 3523885600:02:000:3053, площею 9,3350 га за 2016 рік у розмірі                      10 884,61 грн; за 2019 рік у розмірі 6 244,49 грн, а усього - 17 129,10 грн; пеню у розмірі 5 080,89 грн, а усього - 22 209,99 грн.
Стягнуто з ТОВ «Оситнянське» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером                                               № 3523885600:02:000:0123, площею 4,6674 га за 2016 рік у розмірі                       5 442,20 грн; за 2019 рік у розмірі 8 322,76 грн; пеню у розмірі 2 498,33 грн,                а усього - 10 821,09 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Оситнянське» задоволено частково.
Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області                    від 19 жовтня 2020 року в частині стягнення з ТОВ «Оситнянське» на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2016 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером № 3523885600:02:000:3053, площею                9,3350 га та пені; орендної плати за 2016 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером № 3523885600:02:000:0123, площею             4,6674 га та пені скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТОВ «Оситнянське» на користь ОСОБА_1 пені за 2019 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером № 3523885600:02:000:3053 змінено, стягнуто з ТОВ «Оситнянське» на користь ОСОБА_1 пеню за користування земельною ділянкою з кадастровим номером                                               № 3523885600:02:000:3053 у розмірі 501,12 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Оситнянське» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у матеріалах касаційного провадження відсутні документи, що посвідчують повноваження директора ТОВ «Оситнянське» Тиран В. Ю., яка (який) підписала (підписав) касаційну скаргу.
 
Частиною третьою статті 392 ЦПК України визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.
До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
 
Пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, в тому числі, довіреністю фізичної або юридичної особи.
 
Крім того, касаційна скарга ТОВ «Оситнянське» не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявниками у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Проте, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що у постанові Кропивницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року відсутнє посилання на застосування судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17.
 
Посилаючись на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник має вказати від якого саме висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції, необхідно відступити та у який спосіб, в якій постанові викладений цей висновок та чим обґрунтована необхідність такого відступу.
 
Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, ТОВ «Оситнянське» необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановлюється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області              від 19 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду                 від 23 березня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець