ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/37417/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Притула Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  14 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                    Грибан І.О.,
судді:                                        Ключкович В.Ю., 
                                                  Парінов А.Б.,

          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району м. Києва управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Обертас Олег Федорович третя особа - Департамент транспортної  інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови,-
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з  позовом до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району м. Києва управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Обертас Олег Федорович третя особа - Департамент транспортної  інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2020 року АС №0000027290. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 24листопада 2020року залишено без руху, у зв`язку з тим, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» а не у паперовому варіанті.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року позовну заяву повернуто заявнику зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати дану ухвалу, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує зокрема тим, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до положень ст. 317 КАС України є підставою для скасування зазначеного судового рішення.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
          Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет  законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
У відповідності до  ст. 308 КАС України  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 1  ст. 171 КАС України  суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями  160,  161,  172  цього  Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву до Окружного адміністративного суду міста Києва подано через систему «Електронний суд».
Відповідно до частини сьомої  статті 44 КАС  документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (частина восьма  статті 44 КАС).
За правилом абзацу другого частини восьмої  статті 18 КАС  особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до  Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Водночас відповідно до підпункту 15.16 пункту 15 абзацу другого  розділу VII «Перехідні положення» КАС  Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
У газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 1 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 1 грудня 2018 року).
При цьому відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 абзацу першого  розділу VII «Перехідні положення» КАС  до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Закон України від 22 травня 2003 року № 852-IV «Про електронний цифровий підпис», який визначав статус електронного цифрового підпису, втратив чинність 7 листопада 2018 року на підставі  Закону України від 5 жовтня 2017 року № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги»  (далі - Закон № 2155-VIII).
Тобто на сьогодні порядок використання електронного цифрового підпису врегульований  Законом № 2155-VIII.
Положенням частини другої  статті 17 цього Закону  встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.
У той же час абзацом першим частини першої  статті 18 Закону № 2155-VIII  передбачено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
На підставі наказу Державної судової адміністрації України від 26 квітня 2019 року № 429 «Про внесення змін до наказу ДСА України від 22 грудня 2018 року № 628» з 2 травня 2019 року у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд», під час якої Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду та учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого  рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30  у відповідній редакції.
Наказом Державної судової адміністрації України від 1 червня 2020 року № 247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію систем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» з 1 червня 2020 року у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду (як пілотному суді) запроваджено дослідну експлуатацію систему «Електронний суд», під час якої Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду та учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого  рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30  у відповідній редакції, в частині функціонування даних підсистем.
З дня видання цього наказу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, наказ Державної судової адміністрації України від 26 квітня 2019 року № 429 «Про внесення змін до наказу ДСА України від 22 грудня 2018 року № 628».
Отже, надсилання процесуальних документів до суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.
Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».
Аналогічного змісту висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі 9901/335/20
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява від позивача надійшла за допомогою підсистеми «Електронний суд» 18 листопада 2020 року та містить її електронний цифровий підпис.
На підставі викладеного та враховуючи, що станом на дату подання заяви про забезпечення позову в усіх місцевих та апеляційних судах, в тому числі і в Шевченківському районному суді м. Києва, було запроваджено підсистему «Електронний суд» у тестовому режимі, суд першої дійшов помилкового висновку про повернення вказаної заяви з підстав її подання не в паперовій формі, а через систему «Електронний суд».
Щодо тверджень суду першої інстанції, щодо заявленого адміністративного позову до неналежного відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
Відтак ст. 48 КАС України передбачає, що суд першої інстанції, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, а у випадку його незгоди - залучає як другого відповідача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів, та їх заміна у разі необхідності.
З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Проте, суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримав, та, вирішуючи питання про відкриття провадження не з`ясував, хто є належним відповідачем у справі та, за очевидної необхідності, не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права апелянта на звернення до суду.
Таким чином, приймаючи до уваги, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

Судді:                                                                                В.Ю. Ключкович

                                                                                          А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 14.04.2021р.)