УХВАЛА

25 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 600/677/20-а
адміністративне провадження № К/9901/16141/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду       Кашпур О.В.  перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги при звільненні,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернівецької обласної прокуратури, у якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури щодо невиплати позивачу вихідної допомоги при звільненні;
стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на користь позивача вихідну допомогу у сумі 24054,70 грн із утриманням податків та інших обов`язкових платежів, а також середній заробіток за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні. Стягнуто з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку із утриманням податків та інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
29 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року. Скаржник посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права просить змінити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та повністю задовольнити позовні вимоги.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності  Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Позивач не погоджується із відмовою суду апеляційної інстанції щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку і з розміром вихідної допомоги.
Вказує, що судом апеляційної інстанції прийнято рішення без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі №420/4115/20, від 21 січня 2021 року у справі №260/1890/19, від 16 березня 2021 року у справі                                 № 320/2569/20, від 30 березня 2021 року у справі № 640/25354/19, від 15 квітня 2021 року у справі № 449/3166/20.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341  КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Судом встановлено, що у справах №420/4115/20, №260/1890/19, № 640/25354/19 Верховний Суд не приймав рішення по суті позовних вимог, а направляв справу на новий розгляд до суду першої інстанції, у справі № 320/2569/20 відмовив у відкритті касаційного провадження, а рішення у справі № 449/3166/20 Верховний Суд не приймав. 
Інших підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень скаржником не наведено.
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, заявником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. 
Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала, Суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтею  248, пунктом 4 частини  п`ятої статті  332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги при звільненні - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                                                              О.В. Кашпур