Ухвала
31 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/19814/20
провадження № 61-7113ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Вікторія Леонідівна, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду            від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталія Володимирівна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, застосування реституції та скасування реєстрації прав власності, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, застосування реституції та скасування реєстрації прав власності.
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 694,1 кв. м, що знаходиться за адресою:                   АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею                  0,1001 га, кадастровий номер 8000000000:75:155:0020, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1069035180000;  
на земельну ділянку площею 0,1001 га, кадастровий номер 8000000000:75:155:0020,  що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1069035180000;
земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:75:155:0007,  що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246972080000.
 
Заява мотивована тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду та ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову.
 
Святошинський районний суд м. Києва ухвалою від 27 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 березня            2021 року, заяву задовольнив. Наклав арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 694,1 кв. м, що знаходиться за адресою:                                  АДРЕСА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1069035180000;
земельну ділянку площею 0,1001 га, кадастровий номер 8000000000:75:155:0020, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1069035180000; земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:75:155:0007,  що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246972080000 - шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб. Заборонив органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше. Виконання ухвали доручив органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії.
 
28 квітня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук В. Л., подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду            від 18 березня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що представник ОСОБА_2 не мав достатніх повноважень на подачу заяви про забезпечення позову, оскільки договір про надання правової допомоги ОСОБА_2 складено раніше, ніж видана довіреність на укладання такого договору. Суди попередніх інстанцій при визначені повноважень адвоката заявника не взяли до уваги положення частини четвертої статті 27 Закону України «Про адвокатура та адвокатську діяльність» та правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 206/4712/17. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про існування обставин, з якими пов`язується доцільність застосування заходів забезпечення позову.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Згідно з пунктами 2, 4 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
 
Встановивши, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, яке відчужене відповідачкою ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу, який, зокрема, є предметом оскарження у цій справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.
 
Неправильне зазначення адвокатом у ордері дати договору про надання правової допомоги не може бути підставою для відмови у забезпеченні позову, оскільки, як правильно встановив апеляційний суд, такий факт не впливає на дійсність ордеру і не позбавляє адвоката права звертатися із заявами та клопотаннями до суду, що спростовує доводи касаційної скарги про відсутність повноважень у представника ОСОБА_2 на подачу заяви про забезпечення позову.
Висновки суду не суперечать правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 206/4712/17.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.
 
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржувані ухвала Святошинського районного суду м. Києва                               від 27 листопада 2020 року та постанова Київського апеляційного суду                                  від 18 березня 2021 року є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Вікторія Леонідівна, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталія Володимирівна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, застосування реституції та скасування реєстрації прав власності, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        В. С. Жданова
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко