Справа № 301/2160/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        26 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        ГОТРИ Т.Ю., МАЦУНИЧА М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 301/2160/20 за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Іршавський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іршавського районного суду від 7 грудня 2020 року, повний текст якого складено 7 грудня 2020 року, головуюча суддя Пітерських М.О., -

встановив:

ОСОБА_1 15.10.2020 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи таким.
Сторони перебували в шлюбі з 28.01.2006 до його розірвання рішенням Іршавського районного суду від 05.02.2020. У сторін народилися троє дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Іршавського районного суду від 02.03.2020 з позивача стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 30.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття. З моменту відкриття виконавчого провадження за цим рішенням суду позивач сплачував аліменти в повному обсязі, своєчасно, кошти стягувалися з його заробітної плати.
На даний час позивач має нову сім`ю, в якій у нього народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позаяк його дружина знаходиться у декретній відпустці, вона разом із донькою знаходяться на фактичному утриманні позивача. Зазначене свідчить про зміну матеріального становища позивача та є підставою для перегляду розміру аліментів, визначених рішенням Іршавського районного суду від 02.03.2020, у бік їх зменшення. 
Посилаючись на ці обставини, на положення ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, на інші норми законодавства, позивач ОСОБА_1 просив:
зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання їхніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі встановленого розміру у 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, на 1/3 частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття;
видати новий виконавчий лист і відкликати виконавчий лист по справі № 301/212/20 від 04.03.2020;
судові витрати залишити за позивачем.

Рішенням Іршавського районного суду від 07.12.2020 позов задоволено:
зменшено розмір аліментів, встановлених рішенням Іршавського районного суду № 301/212/20 від 02.03.2020, та постановлено стяувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності, з наявності підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів через суттєві зміни в сімейному та матеріальному становищі платника аліментів, викликані укладенням другого шлюбу та народженням дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бондарєва О.С., оскаржила рішення суду як незаконне та необґрунтоване, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції:
- неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України);
- визнані встановленими обставини, що мають значення для справи, хоча такі не були доведені в процесі належними засобами доказування (п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України);
- зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права (п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України);
- неправильно застосовані норми матеріального права та допущено ряд процесуальних порушень (п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).
Вказує, зокрема, на те, що позивач не надав суду жодних доказів погіршення його матеріального становища, навпаки з наданих ним довідок убачається, що він платоспроможний і може сплачувати аліменти на утримання трьох дітей. Вважає, що не може мати місця ситуація, коли аліменти на утримання одних дітей зменшуються за рахунок збільшення утримання іншої дитини. Народження у позивача дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з батька на утримання дітей від першого шлюбу. При вирішенні таких питань пріоритетним є врахування інтересів дітей.
Крім того, стягнення аліментів на утримання трьох і більше дітей у розмірі 1/2 частини заробітку платника аліментів відповідає вимогам закону і за правилами, встановленими ст. 183 ч. 5 СК України, такі стягуються за судовим наказом у безспірному порядку.
Відтак, стягнення аліментів на трьох дітей у розмірі 1/2 частини заробітку позивача обґрунтоване, відповідає вимогам закону, підстави для зменшення розміру цих аліментів не встановлені, тому рішення суду першої інстанції слід скасувати і відмовити в позові.

У відзиві на апеляцію позивач ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. Посилається загалом на обставини, якими мотивувався позов, зазначає також, що матеріальне становище відповідачки, яка влаштована на роботу в Чехії, покращилося, вона виїхала за кордон, а діти знаходяться на його утриманні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 3 ч. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 (Конвенція про права дитини), ст. 7 ч.ч. 7, 8, 9 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Особа діє у цивільних, в тому числі, в сімейних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування пред`явлених вимог лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 7, 8 СК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-81 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 28.01.2006 перебували в шлюбі, що його було розірвано рішенням Іршавського районного суду від 05.02.2020, у цьому шлюбі у сторін народилися доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Іршавського районного суду від 05.02.2020 у справі № 301/212/20 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 30.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-16).

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 41).

Позивач ОСОБА_1 25.04.2020 уклав шлюб із ОСОБА_10 , у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_6 , позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично разом із новою сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Виконкому Кам`янської сільської ради Іршавського району від 05.10.2020 № 1497 (а.с. 6, 9-11).

Із довідки про доходи ОСОБА_1 від 01.10.2020 № 214, виданої ГУ НП в Закарпатській області, вбачається, що він працює у Головному управлінні Національної поліції в Закарпатській області на посаді поліцейського, в період з 01.04.2020 по 30.09.2020 йому нарахована заробітна плата у розмірі 102943,44, з яких сума його доходу за виключенням відрахованих аліментів становить 67432,24 грн, розмір сплачених аліментів – 35511,20 грн, заробітна плата збільшувалася з 11647,99 грн у квітні до 16873,56 грн у вересні 2020 року (а.с. 13).

Довідкою Іршавського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06.10.2020 № 18.4-30/23428 підтверджується, що позивач у період з квітня 2020 року по жовтень 2020 року сплатив аліменти на загальну суму 47456,20 грн; стягнення провадиться за виконавчим листом № 301/212/20 від 04.03.2020 (АСВП № 61591250) із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно; заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 12).

Конвенція про права дитини передбачає, що держави-учасниці:
зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ст. 3 ч. 2);
поважають відповідальність, права і обов`язки батьків … належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються (ст. 5);
докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини; батьки … несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 ч. 1);
визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батько(-ки) … несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 ч.ч. 1, 2);
жодне в цій Конвенції не торкається будь-яких положень, які більшою мірою сприяють здійсненню прав дитини і можуть міститися: a) в законі Держави-учасниці, або b) в нормах міжнародного права, що діють щодо даної держави (ст. 41).

За приписами норм Конституції України, норм СК України в редакції, чинній на час пред`явлення позову:
кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51 Конституції України);
мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; за загальним правилом, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 ч.ч. 1, 2 СК України);
батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України);
за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3);
розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини;
мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;
мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 182 ч. 2);
той із батьків дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3).

ЦПК України встановлює правила, за якими особа має право звернутися до суду в наказному або спрощеному позовному провадженні з вимогами про стягнення аліментів у розмірі на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ці вимоги не пов`язані з встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ст. 161 ч. 1 п.п. 4, 5, ч. 2).

Таким чином, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст. 192 ч. 1 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по зміну розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у зміненому розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення (ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Розмір прожиткового мінімуму у 2020 році для дитини віком до 6 років становив від 1779,00 грн до 1921,00 грн, для дитини віком від 6 до 18 років становив від 2218,00 грн до 2395,00 грн, у 2021 році розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить (становитиме) від 1921,00 грн до 2100,00 грн, для дитини віком від 6 до 18 років становить (становитиме) від 2395,00 грн на 01.01.2021 до 2618,00 грн на 31.12.2021.

Пред`явивши вимогу про зменшення розміру стягуваних із нього на утримання дітей від першого шлюбу аліментів, єдиною по суті підставою для цього позивач визначив факт народження у нього дитини в другому шлюбі та необхідність її утримання. Однак, самі по собі факти укладення батьком дітей нового шлюбу і народження в ньому дитини не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з батька на утримання дітей від першого шлюбу, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає й правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19. Зміна у зв`язку з такими обставинами матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі, унеможливлює таку сплату тощо. Ці обставини підлягають належному доказуванню.

Беручи до уваги наявні в справі докази, слід констатувати, що за шість місяців 2020 року (квітень-вересень) середній заробіток позивача ОСОБА_1 становив 17157,24 грн на місяць (нарахована зарплата) (102943,44 : 6), середньомісячна сплата аліментів становила 5918,53 грн (35511,20 : 6), середній заробіток за вирахуванням аліментів становив 11238,71 грн (67432,24 : 6). За даними органу ДВС за 9 місяців 2020 року (лютий-жовтень) ОСОБА_1 сплатив 47456,20 грн аліментів (в середньому 5272,91 грн на місяць). Отже, беручи більш високий рівень відрахувань за аліментами, на трьох членів нової сім`ї позивача після сплати аліментів залишається в середньому 11238,71 грн нарахованої зарплати на місяць, тобто розрахункові витрати на дитину складають 3746,24 грн на місяць (33,33% від місячного нарахованого заробітку).

На утримання трьох дітей від першого шлюбу позивач ОСОБА_1 сплачує в середньому 5918,53 грн на місяць, тобто – по 1972,84 грн на місяць (по 17,55% від місячного нарахованого заробітку) на кожну дитину, або майже в два рази менше, ніж припадає на дитину від другого шлюбу. Слід також враховувати різний вік дітей від першого шлюбу, що тягне й різний обсяг реальних витрат на кожну дитину, постійне зростання яких із плином часу є загальнозрозумілим і не потребує доведення.

За таких умов існує істотна диспропорція в належній з позивача частці, що розрахунково спрямовується на матеріальне утримання його дітей від першого та другого шлюбів, загалом паритет сторін і рівність їхнього обов`язку в матеріальному утриманні спільних дітей не можна визнати дотриманим. Кошти, які наразі спрямовуються позивачем на утримання дітей від першого шлюбу, з урахуванням їх розподілу на трьох дітей є близькими до розмірів прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (до мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину) і батько дітей спроможний їх сплачувати.

Виходячи з наведеного, сімейне і матеріальне становище платника аліментів змінилося, проте, не в такій мірі, що може мати наслідком прохане зменшення стягуваних аліментів на утримання дітей від першого шлюбу. Позивач ОСОБА_1 не наводив по суті в заяві підстав, за наявності яких можуть реально виникнути умови для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, і не довів наявності таких підстав, зокрема, істотного погіршення свого матеріального становища. Твердження позивача про виїзд відповідачки на роботу до Чехії, про утримання ним дітей тощо теж ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції залишив вищенаведене поза увагою, ухвалив рішення з порушенням норм матеріально та процесуального права та необґрунтовано задовольнив недоведений позов. Зменшення стягуваних з позивача аліментів наразі суперечить законним інтересам його дітей від першого шлюбу.

Відтак, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК України апеляцію, доводи якої щодо необґрунтованості та недоведеності позову заслуговують на увагу, слід задовольнити, рішення суду першої інстанції, яке не відповідає вимогам 89, 263-265 ЦПК України, скасувати, у позові – відмовити. Документальних підстав для розподілу витрат відповідачки на оплату професійної правничої допомоги у справі немає.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Іршавського районного суду від 7 грудня 2020 року скасувати, у позові  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1260,00 грн у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору з апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді