ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова) 
«07 » червня 2021 року 
м. Харків
справа № 639/170/21
провадження № 22з/818/208/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів                       Котелевець А.В., Хорошевського О.М., 
за участю секретаря - Дмитренко А.Ю., 
учасники справи: 
скаржниця - ОСОБА_1 , представниця скаржниці - Подольська Т. В. , 
заінтересовані особи - державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранова В.В., представник заінтересованої особи - Меженський В.В., ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на додаткову ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року в складі судді Рубіжного С.О. по справі за клопотанням ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової Вікторії Володимирівни
в с т а н о в и в:
У січні 2021 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової Вікторії Володимирівни, в якій просила визнати бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. щодо невиконання вимог статей 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», статей 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» неправомірною; зобов`язати головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранову В.В. усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про звернення громадян», здійснити не вчинені виконавчі дії у виконавчому провадженні № 39374187 згідно переліку, зазначеного у заяві від 07 липня 2020 року, розглянути та надати відповіді на заяви, клопотання ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року та 06 жовтня 2020 року; судові витрати покласти на Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2021 року скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, визнано бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. у виконавчому провадженні № 39374187 щодо не виконання вимог статей 10, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірною; зобов`язано головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранову В.В. здійснити у виконавчому провадженні № 39374187 певні виконавчі дії, передбачені статтями 10, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розглянути заяву стягувача ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року та 06 жовтня 2020 року; в іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

Додатковою ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року стягнуто з Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 10 903,50 грн.

Не погоджуючись з додатковою ухвалою суду Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просив додаткову ухвалу скасувати в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 квітня 2021 року апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - залишено без задоволення, додаткову ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року - залишено без змін.

29 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Справу витребувано з суду першої інстанції, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 24 травня 2021 року.
Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи - 11 47,00 грн та суму поштових витрат.

Просила ухвалити додаткове рішення суду про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 11 470,00 грн та суму на поштові витрати.

Відзивів на заяву від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити, виходячи з наступного. 

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.  Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1,3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи до судових дебатів представницею скаржниці подано до суду апеляційної інстанції заяву про те, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу нею буде подано у строки, передбачені статтею 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судове рішення судом апеляційної інстанції у справі було ухвалено 19 квітня 2021 року, а заяву про ухвалення додаткового рішення здано на пошту 23 квітня 2021 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України.

04 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Подольською Т.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати консультативні, юридичні послуги в обсязі на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до цього договору адвокат надає клієнту такі види допомоги: усні та письмові консультації з правових питань та правові висновки, довідки з чинного законодавства України; підготовка, аналіз текстів договорів, розробка пропозицій, протоколів розбіжностей та правова експертиза проектів договорів; що проведення правової експертизи документів фінансово-господарської діяльності клієнта; що участь на стороні клієнта у переговорах з контрагентами стосовно укладення, розірвання договорів та внесення змін (доповнень) до них; представництво інтересів клієнта у судах, відносинах з фізичними та юридичними особами всіх форм власності, включаючи органи державної влади та управління, органи місцевого самоврядування (а.с.52,123). 

17 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Подольською Т.В. укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року, якою сторони погодили, що за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року встановлено такі умови оплати: за складання адвокатом процесуальних документів та участь адвоката у судовому засіданні - фіксований розмір; за надання адвокатом юридичних консультацій та здійснення адвокатом пошук, аналіз нормативно-правових актів України та судової практики Верховного Суду - погодинна оплата.

Пунктом 2 цієї угоди передбачено, що сторони погодили, що за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року встановлено такий порядок обчислення оплати: погодинна оплата розраховується згідно з Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджено рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21 березня 2018 року № 17 наступним чином: фактична кількість часу (годин), витрачених адвокатом при наданні послуг, помножена на вартість такої години, що складає 50% прожиткового мінімуму для працездатних громадян; фіксований розмір визначається згідно з Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджено рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21 березня 2018 року № 17, при цьому не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Згідно пункту 3 цієї угоди сторони погодилися на надання таких послуг за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року: пошук та аналіз нормативно-правових актів України та судової практики Верховного Суду щодо підстави та обґрунтування апеляційної скарги органу ДВС з питання відсутності фактичної сплати витрат на правову допомогу на час розгляду судом заяви (клопотання) про стягнення таких витрат - з розрахунку: 1135,00 грн за 1 годину роботи адвоката; складання (написання) адвокатом процесуального документа: відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року у справі № 639/170/21, з урахуванням судової практики Верховного Суду - 4000,00 грн; участь адвоката у першому судовому засіданні у суді апеляційної інстанції - 4000,00 грн; участь адвоката у наступних судових засіданнях у суді апеляційної інстанції - 2000,00 грн (за кожний наступний судодень); складання (написання) та подання адвокатом до суду апеляційної інстанції заяви про стягнення судових витрат на правову допомогу з поданням доказів таких витрат - 12000,00 грн.

Пунктом 4 цієї угоди передбачено, що сторони погодили, що у разі складання та подання інших процесуальних документів у справі судові витрати на послуги адвоката здійснюються з розрахунку 1135,00 грн за 1 годину роботи адвоката.

Пунктом 5 цієї угоди передбачено, що сторони погодили, що поштові витрати на відправлення поштової кореспонденції при наданні адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року відшкодовуються додатково у сумі, зазначеній у поштових квитанціях.

Відповідно до пункту 7 цієї угоди сторони погодили, що клієнт здійснює оплату за надання професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року у суді апеляційної інстанції після перегляду додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року у справі № 639/170/21 у такому порядку: у разі залишення додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року у справі № 639/170/21 без змін клієнт здійснює оплату за надання професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року після фактичного стягнення грошових коштів (витрат на професійну правничу допомогу) з органу ВДВС протягом 5 банківських днів з дня їх зарахування на банківський рахунок клієнта; у разі зміни додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року у справі № 639/170/21, що потягло за собою зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, клієнт здійснює оплату за надання професійної правничої допомоги зо договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року у зазначеному у судовому рішенні суду апеляційної інстанції розмірі (зменшеному), після фактичного стягнення грошових коштів (витрат на професійну правничу допомогу) з органу ВДВС протягом 5 банківських днів з дня їх зарахування на банківський рахунок клієнта; у разі скасування додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року у справі № 639/170/21 клієнт звільняється від відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року, а надані адвокатом послуги вважаються наданими безкоштовно, у зв`язку з чим адвокат не здійснює сплату податку на прибуток за надані послуги (а.с.236-237).

З акту наданих послуг № 2 від 21 квітня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 04 грудня 2019 року вбачається, що адвокатом надані на користь клієнта наступні послуги: 1) пошук та аналіз нормативно-правових актів України та судової практики Верховного Суду щодо підстави та обґрунтування апеляційної скарги органу ВДВС з питання відсутності фактичної сплати витрат на правову допомогу на час розгляду судом заяви (клопотання) про стягнення таких витрат: знайдено та використано під час складання (написання) тексту відзиву на апеляційну скаргу 3 постанови, витрачено 2 години, вартість 2270,00 грн; 2) складено (написано) процесуальний документ відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення: складено (написано) процесуальний документ відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення з урахуванням судової практики Верховного Суду у кількості 5 сторінок у трьох екземплярах, підготовлено додатки до відзиву на апеляційну скаргу, направлено поштою цінним листом (з описом) відзив на апеляційну скаргу на адресу боржника ОСОБА_3 , вручено особисто представнику органу ВДВС Межинському В.В. відзив на апеляційну скаргу - вартість 4000,00 грн; 3)участь адвоката у судовому засіданні Харківського апеляційного суду 19 квітня 2021 року - вартість 4000,00 грн; 4) складено (написано) заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу з поданням доказів таких витрат: складено (написано) заяву в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України, яку подано 19 квітня 2021 року у судовому засіданні Харківського апеляційного суду, 21 квітня 2021 року складено (написано) заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу з поданням доказів таких витрат, направлено поштою цінним листом (з описом) заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу з поданням доказів таких витрат на адресу боржника ОСОБА_3 та органу ВДВС, направлено рекомендованим листом заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу з поданням доказів таких витрат до Харківського апеляційного суду - вартість 1200,00 грн (а.с.238-240).

Акт наданих послуг підписано сторонами, за таких обставин колегія суддів вважає, що сторонами обумовлені види діяльності та оплата послуг.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ЛГ№ 000216 від 01 березня 2019 року та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 17 квітня 2021 року (а.с.54,131,201).

Також, матеріали справи містять описи вкладення у цінний лист у кількості 2 шт; фіскальні чеки від 19 квітня 2021 року та від 23 квітня 2021 року на суми по 26,00 грн, а всього на 52,00 грн - поштові послуги (а.с.202,203,242,243).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема, умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При цьому, колегія суддів враховує пункт 1 частини другої статті 137 та частину восьму статті 141 ЦПК України та те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, враховуючи наведені вище положення процесуального законодавства та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 підтверджено належним чином надання адвокатом Подольською Т.В. професійної правничої допомоги на суму 11 470,00 грн, на користь ОСОБА_1 з Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції на вказану суму.

В суді апеляційної інстанції представниця ОСОБА_1 наполягала на задоволенні її заяви, посилаючись на те, що всі документи, що підтверджують надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 надано. 

В свою чергу представник Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає. Про зменшення суми витрат представник Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) клопотання ані усно, ані письмово не заявляв.

З огляду на таке витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Подольською Т.В. обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду апеляційної інстанції немає.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованою заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом справи у розмірі 11 470,00 грн, та інших витрат, понесених на підготовку справи та її розгляд у суді апеляційної інстанції у розмірі 52,00 грн, які підлягають стягненню з Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 11 470,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом справи та інших витрат, понесених на підготовку справи та її розгляд у суді апеляційної інстанції у розмірі 52,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                    І.В. Бурлака

Судді                                                         А.В. Котелевець

                                                               О.М. Хорошевський 

Повний текст додаткової постанови складено 08 червня 2021 року.