ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» травня 2021 року м. Херсон

Справа № 954/1035/20 
Провадження № 22-ц/819/838/21 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Литвиненко В. О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Глиновський Василь Володимирович на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області у складі судді Гончаренка О. В. від 28 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Виноградова Наталія Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько – ОСОБА_3 , який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.
Про смерть батька йому стало відомо у день його смерті, однак у цей час він перебував за кордоном, оскільки його робота пов`язана з тривалими відрядженнями в межах країн Європейського Союзу.
Позивач зазначав, що він мешкає на значній відстані від батька та спадкового майна – у с. Зіньківці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, тому не мав можливості з`являтись за адресою знаходження спадкового майна.
З об`єктивних причин, лише восени 2019 року він зміг приїхати до нотаріальної контори в смт Нововоронцовка, з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , де отримав перелік необхідних документів для подання заяви про прийняття спадщини.
З метою збирання необхідних документів він повернувся до місця свого проживання - с. Зіньківці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.
У серпні 2020 року, після закінчення обмежувальних заходів пов`язаних з карантином, він знову прибув до нотаріуса Нововоронцовського району для подання заяви про прийняття спадщини, однак останнім рекомендовано йому звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Позивач просив суд: встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Глиновський В. В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 25 листопада 2020 року у підготовчому судовому засіданні суд не роз`яснив стороні позивача про необхідність подання клопотання про заміну первісного відповідача належним, не надав час для підготовки такого клопотання; провівши в один день підготовче судове засідання та закривши його, суд позбавив його права подати клопотання про заміну неналежного відповідача належним; передчасно закрив підготовче провадження та залучив у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 ; причини пропуску строку для прийняття спадщини є об`єктивними, оскільки з 09 серпня 2018 року по 31 грудня 2018 року він знаходився за кордоном на території Польщі по трудовій візі, після закінчення візи він продовжував знаходитися на території країн Європейського Союзу 3 місяці на підставі безвізового перебування та повернувся в Україну 14 липня 2019 року до місця свого постійного проживання - с. Зіньківці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області; знаходячись на території України з липня 2019 року він не припиняв проявляти інтерес до питання прийняття спадщини після смерті батька, незважаючи на окреме з спадкоємцем проживання на значній відстані більш як 700 км, за відсутності прямого автобусного та іншого транспортного сполучення, робив активні дії: у вересні 2019 року та серпні 2020 року приїжджав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою подачі заяви про прийняття спадщини.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважав причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем неповажними, рішення суду законним і справедливим, просив його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідача, учасників справи, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача не скористався роз`ясненим судом у підготовчому засіданні правом на заміну Осокорівської сільської ради належним відповідачем чи залучення співвідповідачем ОСОБА_2 , оскільки відповідних клопотань не заявляв, натомість наполягав на розгляді справи, де відповідачем буде саме Осокорівська сільська рада, тобто, позов подано до неналежного відповідача; тривале відрядження за кордон позивача може бути поважною причиною пропуску строку, оскільки обмежується часом прибуття на Україну – 14 липня 2019 року, позивач, за поясненнями своїх представників, звернувся до нотаріальної контори у серпні 2020 року, з липня 2019 року по березень 2020 року карантинні заходи на території України не встановлювалися; вказані представником позивача підстави для поновлення строку для прийняття спадщини не можна вважати об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, оскільки з дня смерті спадкодавця минуло понад 2 роки, а позивач знав про смерть батька; позивачем не доведено та не подано відповідних доказів про те, що за весь період пропуску строку він був позбавлений можливості вчинити всі необхідні дії для прийняття спадщини. 
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина /а. с. 8/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 син померлого – ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується копією спадкової справи № 37/2019, заведеної приватним нотаріусом Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградовою Н. М. /а. с. 51-55/.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач – це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. 
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) зроблено висновок, що «позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». 
Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, із заявою про прийняття спадщини звернувся його син – ОСОБА_2 , тому, Осокорівська сільська рада, у цьому випадку як орган місцевого самоврядування, не є належним відповідачем у справі. Належним відповідачем у цій справі є ОСОБА_2 , який своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Доводи апеляційної скарги про те, що 25 листопада 2020 року у підготовчому судовому засіданні суд не роз`яснив стороні позивача про необхідність подання клопотання про заміну первісного відповідача належним, не надав час для підготовки такого клопотання; провівши в один день підготовче судове засідання та закривши його, суд позбавив його права подати клопотання про заміну неналежного відповідача належним; передчасно закрив підготовче провадження та залучив у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , є безпідставними та підлягають відхиленню з наступних підстав.
З аудіозапису підготовчого судового засідання, яке відбулося 25 листопада 2020 року вбачається, що суддя роз`яснив стороні позивача про надходження на запит суду відповіді нотаріуса щодо спадкоємця, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та ознайомив останніх з її змістом, роз`яснив представникам позивача про можливість заявлення клопотання про заміну Осокорівської сільської ради належним відповідачем – особою, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, представник ОСОБА_1 – адвокат Глиновський В. В., якого підтримала представник позивача за довіреністю – ОСОБА_4 зазначили, що спір про майно у даній справі відсутній, права позивача порушує Осокорівська сільська рада, а не особа, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини, а тому у заміні Осокорівської сільської ради належним відповідачем – особою, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини немає необхідності.
Таким чином, представники позивача не скористалися роз`ясненим судом першої інстанції у підготовчому засіданні правом на заміну Осокорівської сільської ради належним відповідачем чи залучення співвідповідачем ОСОБА_2 , оскільки відповідних клопотань у підготовчому судовому засіданні не заявляли.
У задоволенні клопотання адвоката Глиновського В. В., діючого від імені ОСОБА_1 про заміну відповідача у справі на ОСОБА_2 колегія суддів відхилила у зв`язку з порушенням норм процесуального права, оскільки на стадії апеляційного розгляду справи, заміна неналежного відповідача належним ЦПК України не передбачена.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, судом не надається оцінка обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема щодо поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , які повинні бути оцінені при розгляді позову до належного відповідача.
При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду першої інстанції з відповідними позовними вимогами до належного відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, доводи апеляційної ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Глиновський В. В. підлягають частковому задоволенню, рішення суду зміні з відмовою у задоволенні позову з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.
Керуючись ст. ст. 367, 376 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Глиновський Василь Володимирович задовольнити частково.
Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 січня 2021 року змінити.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Виноградова Наталія Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.
Дата складання повного судового рішення 13 травня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова