УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

14 червня 2021 року 

м. Київ
справа № 540/3696/20
адміністративне провадження № К/9901/20058/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1  
на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року (суддя Гомельчук С.В.) та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року (колегія у складі суддів Шевчук О.А., Бойка А.В., Федусика А.Г.)
у справі № 540/3696/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті щомісячного пенсійного забезпечення;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити нарахування та виплатити пенсію з 01.03.2017 без обмежень граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01.02.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021, у задоволенні позову відмовлено. 

26.05.2021 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 31.05.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на Рішення Конституційного Суду України від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002                 № 5-рп/2002, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, зазначає, що держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності пенсіонерів. Дія Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо визначення максимального розміру пенсії на нього не поширюється, оскільки він отримував пенсію до 01.01.2016, що узгоджувалося із висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17. Верховний Суд, відступаючи від вказаного висновку, у постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 не навів вагомих аргументів для відступу, чим звузив конституційні права пенсіонерів льотних екіпажів після прийняття зазначеної постанови, порушив рівність пенсіонерів, позови яких щодо отримання пенсійних виплат без обмеження максимального розміру було задоволено (судові рішення у справах № 620/49/20, № 520/11066/19, № 620/2939/19, № 420/7916/19, № 520/11069/19, № 560/4155/19, № 520/12828/19, № 560/4154/19, № 260/1156/19, № 500/2936/19, № 440/38971/19, № 500/2425/19; № 500/2453/19, № 420/7560/19, № 440/5113/19, № 440/3497/19. Касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі ОСОБА_1 оскаржує дії Пенсійного фонду щодо виплати йому пенсії. 
За предметом спору ця справа не належить до категорії справ, що підлягають розгляду виключно за правилами загального провадження (ч. 4 ст.12 КАС України).
Тому, Херсонський окружний адміністративний суд в ухвалі від 23.11.2020 про відкриття провадження обґрунтовано вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Проте ОСОБА_1 у касаційній скарзі не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах ч. 1 ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» після відступлення Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 від попередньої правової позиції Верховного Суду (викладеної у постанові від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17) щодо застосування зазначеної норми права. 
Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Також Верховний Суд зауважує, що оцінка «винятковості» справи  може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. 
Тому, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
Проте, обґрунтування ОСОБА_1 цієї підстави на касаційне оскарження обмежується лише цитуванням пп.«в» абз. 1 п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Фактично скаржник просить відступити від правової позиції, сформульованої Верховним Судом у постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19, та застосованої судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, покликаючись на те, що Верховний Суд не навів вагомих аргументів для відступу, що не може вважатися належним обґрунтуванням наявності підстави, передбаченої п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. 
Крім того, таке твердження ОСОБА_1 зводиться лише до зміни судової практики після відступлення Верховним Судом від попередньої сформульованої правової позиції, що саме відповідає процесуальній меті такого відступлення - застосування надалі судами у інших справах нової правової позиції для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин.
Цей підхід не може свідчити про непряму дискримінацію скаржника у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 06.09.2012 № 5207-VI «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», оскільки його реалізація (підходу) має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої встановлені законодавцем у ст. 346 КАС України та є необхідними.

Таким чином, Суд не вбачає у справі обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 540/3696/20.
2.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб