Номер провадження: 22-ц/813/5035/21 
Номер справи місцевого суду: 520/12657/16-ц
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:
головуючої – судді Ващенко Л.Г.
суддів – Сєвєрової Є.С., Колеснікова Г.Я.,
за участі секретаря – Бєялївої О.К.

з участю: представника відповідачки ОСОБА_1 

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову (одноособово суддя Салтан Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп», ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк» про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, 

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
01.10.2020 року ОСОБА_1  звернулась із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2017 року у цивільній справі № 520/12657/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2  до публічного акціонерного товариства  «Райффайзен Банк Аваль» (далі-Банк 1), товариства з обмеженою відповідальністю  «Стандарт Фінанс Групп» (далі-Товариство),  ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк» (далі-Банк 2) про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги шляхом скасування арешту квартири АДРЕСА_1 .
Заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення зазначає що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у позові до Банка 1, Товариства, Банка 2 про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги відмовлено, вказане рішення набрало чинності 26.12.2018 року. 
Посилаючись на те, що під час вирішення справи питання по суті суд не вирішив питання про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 просила про задоволення заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Суд скасував заходи забезпечення позову,  вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2017 року у цивільній справі № 520/12657/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до Банка 1, Товариства і Банка 2 про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги шляхом скасування арешту квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 не погодилась із ухвалою суду від 23.11.2020 року і в особі представника подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 зазначає:
Звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову відповідачка ОСОБА_1 виходила з того, що оскільки рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та інших про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними набрало законної сили, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову.
Суд порушив ст. ст. 6, 12, 13 ЦПК щодо поваги до честі і гідності, рівності перед законом і судом (через фактичне примушування ОСОБА_2 залишити квартиру, на заваді чого стояло серед іншого накладення арешту на квартиру, який унеможливлював подальший перехід іпотечного майна до інших осіб); змагальності сторін (ст. 12 ЦПК) і не вжив заходів для врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами ( ОСОБА_2 неодноразово прохала забезпечити участь у розгляді справи безпосередньо ОСОБА_1 , для з`ясування її справжніх намірів та цілей), диспозитивності цивільною судочинства (ст. 13 ЦПК), відмовив у залученні до розгляду справи органі опіки та піклування, хоча висновок про доцільності зняття арешту (відсутність якого неминуче веде о виселення неповнолітніх з квартири).
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 р. про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 набрало чинності, але, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК, у випадку ухвалення рішення суду щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні (тобто у рішенні від 21.11.2018 р.) зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Це питання під час ухвалення судового рішення від 21.11.2018 р. не було вирішене. Звернення ОСОБА_1 (насправді її представниками, самої ОСОБА_1 у судових засіданнях на протязі багатьох років ніхто не бачив) до суду з цього питання через два роки після відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 насправді пов`язано зі спробами у протиправний спосіб виселити ОСОБА_2 та членів її родини (неповнолітніх тощо) з її єдиного житла, яким вона користується на протязі останніх 13 років та зареєстрована в ньому. Під час розгляду заяви ОСОБА_1 суд безпідставно відмовив у зупиненні розгляду справи до розгляду іншої пов`язаної з цими правовідносинами справи та про залучення до участі в справі органу опіки та піклування через розгляд питання захисту інтересів неповнолітніх.
Відзив представника ОСОБА_1 зазначає:
З доводами апеляційної скарги представник ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх надуманими та не обґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
При розгляді цивільної справи № 520/12657/16 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
Забезпечення позову по суті — це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до ч.4,9 ст. 158 ЦПК, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
На даний час провадження по цивільній справі №520/12657/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 про визнання недійсними, укладених договорів відступлення права вимоги, закінчено та ухвалено рішення. Це свідчить про відсутність передбачених законом підстав для вжитих заходів забезпечення позову по справі № 520/12657/16 у визначений судом спосіб, оскільки судом ухвалено рішення не на користь позивача, яке набрало законної сили 26.12.2018 року.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 року ОСОБА_3 відмовлено у позові до Банка 1, Товариства і Банка 2 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги (а.с.68,69).
Колегія суду погоджується з висновком суду з таких підстав.
Суд може  скасувати заходи  забезпечення позову  з власної  ініціативи або  за вмотивованим  клопотанням учасника  справи. Клопотання  про скасування  заходів забезпечення  позову розглядається  в судовому  засіданні не  пізніше п`яти  днів з  дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ст. 158 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається наступне.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2017 року, у порядку забезпечення позову ОСОБА_3 до Банка 1, Товариства і Банка 2 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 (а.с.3,4,120).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 року ОСОБА_3 відмовлено у позові до Банка 1, Товариства і Банка 2 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги (а.с.32-36,121,122).
01.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 26.10.2017 року.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ст. 158 ч.ч.9,10 ЦПК України).
Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. 
Зважаючи на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до Банка 1, Товариства і Банка 2 про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування заходів забезпечення.
Щодо сповіщення осіб, які беруть участь у справі на 03.06.2021 року.
Представник ОСОБА_2 , адвокат Дьогтєв С.Г., представники Банка 1 і Банка 2, представник Товариства сповіщені про розгляд справи, що вбачається з рекомендованого повідомлення Укрпошти від 17.05.2021 року, від 12.05.2021 року і від 11.05.2021 року (а.с.109-112).
ОСОБА_2 сповіщалась за адресою фактичного проживання і згідно повідомлення Укрпошти від 14.05.2021 року: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 115,116).
Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ст. 128 ч.5 п.п.3,4 ЦПК України).
Виходячи з вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, ОСОБА_2 вважається такою, що повідомлена 14.05.2021 року про розгляд справи в суді апеляційної інстанції на 03.06.2021 року.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що суд першої  інстанції ухвалив  судове рішення  з додержанням  норм матеріального  і процесуального  права,  колегія суддів  відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін. 

IV РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
            ПОСТАНОВИЛА:        

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови суду складено 17.06.2021 року.
Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко
Є.С. Сєвєрова
Г.Я. Колесніков