ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/301/21 Справа № 192/1600/16-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Стрельников О. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,  ОСОБА_2 , Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, правонаступником якої є Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, третя особа – Солонянська селищна рада, про визнання недійсним державного акту про право постійного користування земельною ділянкою та скасування реєстрації, – 
ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 березня 1999 року на підставі рішення Солонянської районної ради «Про розширення та надання земель громадянам для ведення фермерських господарств» позивачу у постійне користування надана земельна ділянка, площею 38,600 га. 19 липня 2000 року він отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, а 20 вересня 2000 року було зареєстровано фермерське господарство «БАЗИС». 29 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відділу Держгеокадастру у Солонянському районі Дніпропетровської області для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, але 29 травня 2015 року рішенням Державного реєстратора відділу Держземагенства у Солонянському районні №РВ-1200208882015 було відмовлено. Причиною відмови стало те, що надана в користування позивачу земельна ділянка на 50 відсотків перетинається із земельною ділянкою, що належить ОСОБА_2 . 12 жовтня 2015 року позивачем отримано копію розпорядження голови районної державної адміністрації про вилучення земель із користування фермерських господарств №226-р від 11 квітня 1996 року, згідно якого, на підставі заяви про добровільну відмову від наданих раніше земель, у відповідності з рішенням районної ради народних депутатів №2-11/ХХ11 від 25 грудня 1995 року, вилучені землі надані для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 , що формально являється суміжним землекористувачем позивача. Позивач надавши всі підтверджуючи документи та копію розпорядження голови районної державної адміністрації про вилучення земель із користування фермерських господарств №226-р від 11 квітня 1996 року, повторно звернувся до Солонянської районної державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Солонянському районні та ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням сприяти присвоєнню кадастрового номеру належній йому земельній ділянці. 19 листопада 2015 року Солонянська районна державна адміністрація надала відповідь, що вирішення даного питання не віднесено до їх повноважень. 28 грудня 2015 року відділ Держгеокадастру у Солонянському районі Дніпропетровської області надав лист про те, що, оскільки в наявності чинний державний акт на право користування земельною ділянкою серії ДП Сл №000011 реєстраційний номер 292 від 14 жовтня 1994 року для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та відсутній запис про його скасування у книзі державних актів, тому підстав для скасування реєстрації земельної ділянки у них немає. Також 28 грудня 2015 року позивач отримав відповідь ГУ ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, згідно якої фермерське господарство «Дніпрельстан», яке зареєстроване ОСОБА_2 на податковому обліку у ДПІ не обліковано, звіти по плату за землю не надавало, платежі за землекористування не здійснювало. Згідно листа ДПІ та листа Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 02 червня 2016 року відомості про сплату земельного податку відповідачем відсутні, а ФГ «Дніпрельстан» платником земельного податку не являється, на обліку не знаходиться. Рішенням Солонянської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 17 березня 1992 року земельна ділянка, площею 11,1 га була надана у довічне успадковуване володіння для ведення селянського господарства. Згідно довідки державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель № 411 від 24 травня 2016 року зазначено, що відповідно до технічного звіту по встановленню меж земельних ділянок ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства від 1992 року та технічного звіту по встановленню меж ОСОБА_1 , земельні ділянки знаходяться в одних межах. Це стало підставою відмови у державній реєстрації права постійного користування ОСОБА_1 , проте при реєстрації прав ОСОБА_2 така відмова надана не була і це є грубим порушенням. Листом Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 02 червня 2016 року також підтверджено, що земельну ділянку ОСОБА_2 було вилучено та зараховано до земель запасу, а право постійного користування позивача спірною земельною ділянкою витікає з чинного державного акту на право постійного користування від 17 березня 1999 року. У зв`язку з чим, з 1996 року ОСОБА_2 не має права на постійне користування спірною земельною ділянкою, оскільки зазначена земельна ділянка була у нього вилучена, а видача Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ДП Сл №000011 реєстраційний номер 292 від 14 жовтня 1994 року вчинена з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим державна реєстрації права постійного користування спірною земельною ділянкою підлягає скасуванню, а державний акт визнанню недійсним. Тому позивач просив визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею серії ДП СЛ №000011, виданий на ім`я ОСОБА_2 , для ведення фермерського господарства, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №292 від 14.10.1994 року; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 11,1 га., наданої для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ДП СЛ №000011, реєстраційний номер №292 від 14.10.1994 року (кадастровий номер 1225081500:02:002:0006). 
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Солонянської районної ради народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області від 17 березня 1992 року №ІХ-а надано у довічне успадковуване володіння для ведення селянського господарства земельну ділянку, в тому числі ОСОБА_2 , загальною площею 10,0 га, на території Василівської сільської ради (а.с. 126, 127-128 т.1). 
Згідно державного акту на право постійного користування землею серії ДП Сл №000011 від 14 жовтня 1994 року, ОСОБА_2 , на підставі рішення Солонянської районної ради народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області від 17 березня 1992 року №ІХ надано у постійне користування земельну ділянку площею 11,1 га в межах згідно з планом, що розташована на території Василівської сільської ради народних депутатів (а.с. 20 т.1). 
Розпорядженням Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №226-р від 11 квітня 1996 року, розглянувши подані головами фермерських господарств заяви про добровільну відмову від наданих раніше земель, вилучено землі, надані для ведення фермерських господарств, із користування, в тому числі ОСОБА_2 , площею 11,1 га. на території Василівської сільської ради (ФГ “Дніпрельстан”); зобов`язано передати вилучені земельні ділянки до складу земель запасу і внести зміни в земельнокадастрові документи; зобов`язано громадян, у яких вилучені землі, ліквідувати фермерські господарства в райдержадміністрації, закрити поточні рахунки в установах банку, зняти з обліку в податковій інспекції, органах держстатистики, пенсійному фонді, тощо (а.с. 16 т.1). 
Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ДП Сл №000143 від 19 липня 2000 року, ОСОБА_1 , на підставі рішення Солонянської районної ради народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області від 17 березня 1999 року №6-6/ХХІІІ надано у постійне користування земельну ділянку площею 38,600 га в межах згідно з планом, що розташована на території Василівської сільської ради (а.с. 9 т.2).
Листом відділу Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року повідомлено, зокрема, що державна реєстрація земельної ділянки площею 11,1000 га, що розташована на території Василівської сільської ради, кадастровий номер 1225081500:02:002:0006, здійснена вказаним відділом 25 лютого 2015 року на підставі “технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)”, розробник технічної документації ТОВ “Агровектор Плюс” (а.с. 136 т.1).
ОСОБА_1 звернувся до відділу Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області із заявою від 29.05.2015 року про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо наданої йому в користування земельної ділянки (а.с. 14 т.1). 
Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області №РВ-1200208882015 від 29 травня 2015 року відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_1 , у зв`язку з перетином ділянок з ділянкою 1225081500:02:002:0006, площа співпадає на 50,0832% (а.с. 14 т.1).
Відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) №411, виданої 24 травня 2016 року відділом Держегокадастру у Солонянському районі Дніпропетровської області Шаповалову С.М., у відповідності до технічного звіту про встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства від 1992 року та технічного звіту по встановленню меж земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства від 2000 року земельні ділянки знаходяться в одних межах (а.с. 132 т.1).
Також встановлено, що в провадженні Солонянського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа №192/1945/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Солонянської районної ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсними рішень та розпорядження.
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року, у справі №192/1945/16-ц, позов ОСОБА_2 до Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Солонянської районної ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсними рішень та розпорядження задоволено. Визнано недійсним розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №226-р від 11 квітня 1996 року в частині вилучення у ОСОБА_2 земельної ділянки площею 11,1 га (фермерське господарство «Дніпрельстан»), Василівська сільська рада. Визнано недійсним рішення №6-6/ХХІІІ Солонянської районної ради від 17 березня 1999 року в частині передачі ОСОБА_1 в постійне користування земельної ділянки площею 11,1 га за рахунок земель Василівської сільської ради. Стягнуто з Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Солонянської районної ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 по 551,20 грн. судового збору. 
В подальшому, постановою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року скасовано і ухвалено нове. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Солонянської районної ради Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення та розпорядження. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3415,80 грн. судового збору.
Судом апеляційної інстанції оглянуто вказану вище справу №192/1945/16-ц, постанова Верховного Суду від 05 серпня 2020 року набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Листом Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 02.06.2016 року №06.1/13-16/Ш-55 повідомлено, зокрема, що розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 11.04.1996 №226-р в повному обсязі не виконано, тому що право ОСОБА_2 у встановленому порядку не припинено; з виїздом на місце інспекцією оглянуто запитувані земельні ділянки на території Васильківської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, за результатами чого встановлено, що земельні ділянки використовуються для ведення фермерського господарства; згідно з інформацією Дніпропетровської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області ФГ «Базис», засновником якого є ОСОБА_1 ,, податкового боргу за користування землею не має, а ФГ «Дніпрельстан», засновником якого є ОСОБА_2 , як платник за землю не обліковується (а.с. 134-135 т.1). 
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України від 20 грудня 1991 року №2009-XII «Про селянське (фермерське) господарство» (далі – Закон №2009-XII) земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства надаються громадянам за їх бажанням у довічне успадковуване володіння, приватну власність або в оренду.
У статті 7 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (далі – ЗК України 1990 року) передбачено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.
У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України, зокрема для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства (п. 1 ч. 5 ст. 7 ЗК України 1990 року). 
Громадянам України, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, передаються за їх бажанням у власність або надаються в користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки, включаючи присадибний наділ (частина 1 статті 50 ЗК України 1990 року).
Крім того, пунктами 3, 8 частини 1 статті 11 ЗК України 1990 року встановлено, що до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною. 
Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України 1990 року право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Відповідно до статті 23 ЗК України 1990 року право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Згідно з частиною 7 статті 17 ЗК України 1990 року передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31, 32 цього Кодексу
Частиною 1 статті 31 ЗК України 1990 року встановлено, що вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.
За положеннями частин 1, 2 статті 158 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-III (далі – ЗК України) земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Судом встановлено, що не дивлячись на те, що Розпорядженням Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №226-р від 11 квітня 1996 року вилучено земельну ділянку із користування ОСОБА_2 , площею 11,1 га. на території Василівської сільської ради (ФГ “Дніпрельстан”) та зобов`язано його передати земельну ділянку до складу земель запасу, ОСОБА_2 25 лютого 2015 року здійснив державну реєстрацію вказаної земельної ділянки площею 11,1000 га, що розташована на території Василівської сільської ради (кадастровий номер 1225081500:02:002:0006). 
При цьому, позивачу, після вилучення 11 квітня 1996 рокуіз користування ОСОБА_2 земельної ділянки площею 11,1 га., 17 березня 1999 року було надано у постійне користування земельну ділянку площею 38,600 га в межах згідно з планом, що розташована на території Василівської сільської ради (державний акт на право постійного користування землею виданий 19 липня 2000 року. 
Таким чином, утворився перетин наданої в користування позивачу ділянки з ділянкою 1225081500:02:002:0006, площа співпадає на 50,0832%. Відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) №411, виданої 24 травня 2016 року відділом Держегокадастру у Солонянському районі Дніпропетровської області, у відповідності до технічного звіту про встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства від 1992 року та технічного звіту по встановленню меж земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства від 2000 року земельні ділянки знаходяться в одних межах (а.с. 132 т.1).
Судом також встановлено, що вказане вище розпорядження Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 11.04.1996 №226-р в повному обсязі не виконано, тому що право ОСОБА_2 у встановленому порядку не припинено. Земельна ділянка має призначення для ведення фермерського господарства; згідно з інформацією Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ФГ «Дніпрельстан», засновником якого є ОСОБА_2 , як платник за землю не обліковується (а.с. 134-135 т.1). 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши порушення відповідачем ОСОБА_2 прав позивача щодо користування наданою позивачу земельною ділянкою; приймаючи до уваги, що розпорядженням Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №226-р від 11 квітня 1996 року про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_2 , площею 11,1 га., не скасоване та є чинним, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним Державного акту на право постійного користування землею серії ДП СЛ №000011, виданого Солонянською районною радою народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 для надання у постійне користування земельної ділянки площею 11,1 га. для ведення фермерського господарства (кадастровий номер 1225081500:02:002:0006), розташованої на території Василівської сільської ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №292 від 14.10.1994 року. 
Суд наголошує, що ОСОБА_2 безпідставно не виконано покладений на нього розпорядженням Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №226-р від 11 квітня 1996 року обов`язок щодо передачі земельної ділянки, площею 11,1 га. на території Василівської сільської ради до складу земель запасу і внести зміни в земельнокадастрові документи. При цьому, згідно з інформацією Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ФГ «Дніпрельстан», засновником якого є ОСОБА_2 , як платник за землю не обліковується (а.с. 134-135 т.1). 
Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 11,1 га., наданої для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ДП СЛ №000011, реєстраційний номер №292 від 14.10.1994 року (кадастровий номер 1225081500:02:002:0006), колегія зазначає наступне. 
Державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. 
Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування (стаття 1 Закону України “Про Державний земельний кадастр”). 
За положеннями частини 6 статті 16 вказаного вище Закону, кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Частиною 8 статті 24 Закону України “Про Державний земельний кадастр” встановлено, що на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.
Згідно частини 10 вказаної вище статті, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Суду не представлено належним чином завіреного витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки за кадастровим номером 1225081500:02:002:0006, площею 11,1 га. на території Василівської сільської ради. Клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено. 
Отже, підстави для задоволення позовної вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 11,1 га., наданої для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 , кадастровий номер 1225081500:02:002:0006, - відсутні, у зв`язку з недоведеністю даної вимоги. Крім того, вказана вимога є передчасною, оскільки позивачем не доведено неможливість вирішення вказаного питання у позасудовому порядку, що визначений діючим законодавством.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381 - 383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, правонаступником якої є Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, – задовольнити частково. 
Визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею серії ДП СЛ №000011, виданий Солонянською районною радою народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 для надання у постійне користування земельної ділянки площею 11,1 га. для ведення фермерського господарства (кадастровий номер 1225081500:02:002:0006), розташованої на території Василівської сільської ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №292 від 14.10.1994 року.
В задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 11,1 га., наданої для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ДП СЛ №000011, реєстраційний номер №292 від 14.10.1994 року (кадастровий номер 1225081500:02:002:0006) – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова