ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1160/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №404/2333/19 Категорія: 310000000 	Павелко І.Л.  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ; 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кіровограда;
особа, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_2 ; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кропивницький від 05 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кіровограда, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей, про визначення участі батька у вихованні дітей,
в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з жовтня 2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого вони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Подружнє життя між сторонами не склалось, у зв`язку з чим з вересня 2018 року вони проживають окремо.
Позивач вказує, що відповідачка створює штучні перешкоди щодо прийняття участі батька у вихованні дітей та у позасудовому порядку вирішити даний спір неможливо.
З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив суд:
Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми; визначити наступні способи його участі у вихованні дітей: побачення не менше 2-ох разів на тиждень у будні дні (вівторок, четвер з 18.00 до 20.00); побачення щотижня, в суботу з 10.00 ранку до 20.00 вечора, в зимовий період починаючи з жовтня по березень місяці, та побачення в неділю з 10.00 ранку до 20.00 вечора щотижня, починаючи з квітня по вересень місяці; можливість дітей залишатися з позивачем на ночівлю, за побажанням дітей та попереднім усним повідомленням відповідача; спільний відпочинок в літку, зимою, необмежені побачення на канікулах; спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного зв`язку; зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти позивача завчасно (не пізніше як протягом доби, що припадає до дня побачень) про причини неможливості побачень позивачем дітей у визначені дні, інші позовні вимоги, викладені в позові залишити без змін.
ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд: зобов`язати ОСОБА_1 , належно виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітніх дітей, визначивши наступний порядок зустрічей та участі у вихованні дітей: з урахуванням відвідування гуртків та секцій, зустрічатися та спілкуватися одночасно з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вівторка і четверга з 19:30 год. до 21:00 год., щонеділі з 10:00 год. до 20:00 год., з відвідуванням місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, забираючи дітей з місця їх перебування та повертаючи до місця їх проживання по АДРЕСА_1 ; зобов`язати створити належні умови для виконання дітьми домашніх завдань, а саме забезпечивши окремим робочим місцем, у вигляді письмового стола для школяра, стільцем й відповідним освітленням; надавати ОСОБА_2 допомогу по відвезенню й забиранню сина ОСОБА_3 з КЗ «СЗНЗ І ступеня «Гармонія» - гімназія ім. Т.Шевченка - ЦПВ «Контакт» ( АДРЕСА_2 ), окрім канікул, що понеділка та п`ятниці забирати сина зі школи о 14:30 год., та відвозити на курси англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб» (м. Кропивницький, вул. Соборна, 1 а, кінотеатр Портал), що середи забирати сина о 14:30 год. та відвозити до місця проживання по АДРЕСА_1 . В разі неможливості забрати дитину, у зв`язку із перебування у відрядженні за межами м. Кропивницький, завчасно але не менше ніж за добу повідомляти про це ОСОБА_2 ; надавати ОСОБА_2 допомогу під час хвороби дітей, шляхом проходження стаціонарного та амбулаторного лікування у медичних закладах, відвідування з дітьми необхідних лікарів, завезенні та забиранні дітей з лікарні; зобов`язати приймати участь у житті дітей у школі (КЗ «СЗНЗ І ступеня «Гармонія» - гімназія ім. Т.Шевченка - ЦПВ «Контакт», м. Кропивницький, вул. В.Чорновола, 15) та садочку (дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 24 «Вогник» ім. В.О.Сухомлинського комбінованого типу, АДРЕСА_3 ,), надавати ОСОБА_2 допомогу з питань відвідування батьківських зборів. Звільнити ОСОБА_2 за необхідності від обов`язку надавати побачення батьку з дітьми на час їх хвороби, та на час від`їзду на відпочинок. Контроль за виконанням рішення суду покласти на управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 побачення з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом особистих побачень, кожного вівторка та кожного четверга з 18 до 20 години та кожної неділі з 10 до 20 години спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та дітьми та станом здоров`я дітей за наявності підтверджуючих документів без присутності матері, з дотриманням режиму дня дітей.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дітей.
Зобов`язано ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 побачення з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (шкільного віку) та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом його особистого спілкування в зимові, весняні, літні, осінні шкільні канікули - у кількості половини часу дитини протягом канікул, відповідно до графіку навчального процесу, з урахуванням стану здоров`я дітей.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп. на користь ОСОБА_1 та судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.
Рішення суду обґрунтоване тим, що згідно висновку виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького №3819/49-05-24 від 30 липня 2019 року, яким встановлені дні побачень позивачу ОСОБА_1 із дітьми, проте ОСОБА_2 вказане рішення не виконує.
Суд вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, однак, спосіб участі батька у вихованні дітей, визначений позивачем, не повністю відповідає інтересам дітей та їх режиму дня.
Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 суд вказав, що обраний відповідачем спосіб захисту своїх прав у вигляді затвердження права батька дітей, не є належним.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2021 року в частині задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову, а також скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , та ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимог зустрічного позову, зобов`язавши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належно виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , визначити наступний порядок зустрічей з дітьми: з урахуванням відвідування гуртків та секцій, зустрічатися та спілкуватися одночасно з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щовівторка і четверга з 19:30 год до 21:00 год, щонеділі з 10:00 год до 20:00 год, з відвідуванням місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, забирати дітей з місця їх перебування та повертати до місця їх проживання по АДРЕСА_1 . Звільнити ОСОБА_2 від обов`язку надавати побачення батьку з дітьми на час їх хвороби та від`їзду на відпочинок.
У апеляційній скарзі вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги доводи та вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 , як жінки і матері, в частині зміни часу побачень батька з дітьми з урахуванням робочого графіку сторін, того що батько, як чоловік, ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Зазначає, що викладені в оскаржуваному рішенні суду висновки про те, що ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми, є неправомірними, зробленими з порушенням норм матеріального та недотриманням процесуального права, оскільки син сторін ОСОБА_5 пояснював, що він із сестрою ОСОБА_6 спілкуються з батьком, як у телефонному режимі у будь-який час, так і особисто щовівторка, четверга та неділі.
Стверджує, що вона ніколи не перешкоджала і не забороняла дітям спілкуватись з їх батьком, що також підтвердив у суді представник органу опіки та піклування.
Звертає увагу, що висновок виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького № 3819/49-05-24 від 30 липня 2019 року, яким встановлені дні побачень позивачу ОСОБА_1 , не є рішенням органу опіки та піклування, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави стверджувати про невиконання відповідачкою вказаного висновку.
Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 працює з 09:00 год до 18:15 год, що об`єктивно унеможливлює надання побачень позивачу з дітьми у вівторок та четвер з 18 год., тому просила змінити час побачень у вказані дні з 19:30 год до 21:00 год.
Також вважає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо спілкування з дітьми на канікулах, суд першої інстанції позбавив її як маму дітей права на спілкування з дітьми, проведення спільно організованого відпочинку, вільне пересування територією України.
Зазначає, що із резолютивної частини слід виключити формулювання суду «за наявності підтверджуючих документів» щодо стану здоров`я дітей, оскільки суд своїм рішенням поклав на маму обов`язок надавати батьку дітей ОСОБА_1 докази хвороби дітей, тим самим переклав в односторонньому порядку обов`язок по піклуванню про здоров`я дітей на відповідача ОСОБА_2 ..
Крім того, у мотивувальній частині апеляційної скарги вказує, що рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 704,80 грн, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково на 50 %.
ОСОБА_1 надіслав відзив на апеляційну скаргу та просить залишити рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2021 року без змін та відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 ; витрати, пов`язані зі сплатою судового збору залишити за скаржником.
У відзиві вказує, що ОСОБА_2 створює штучне затягування судового процесу та перешкоджає йому вільно реалізувати батьківське право на вільне спілкування та побачення з дітьми.
Зазначає, що він бажає спілкуватись та виховувати своїх дітей, сплачує аліменти та додаткові витрати на утримання дітей, однак, відповідачка позбавляє його права на рівність прав та обов`язків щодо дітей та безперешкодне спілкування з дітьми.
Також вказує, що суд першої інстанції під час розподілу судових витрат поклав їх саме на ОСОБА_2 , оскільки за два роки розгляду справи стало зрозумілим, що вона злісно користується своїми правами, затягує судовий процес, постійно змінює позовні вимоги, безпідставно подавала скарги щодо судді.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явились, надіслали суду заяви пор розгляд справи без їх участі.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенція про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).
Частинами другою, третьою статті 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно із частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.
Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.
ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100).
У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» ЄСПЛ зазначив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).
Отже, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім права батьків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2008 року. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано.
Сторони є батьками двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю.
Згідно із Висновком Виконавчого комітету міської ради Кропивницького № 3819/490524 від 30 липня 2019 року, заслухавши батьків дитини, розглянувши надані документи, акти обстежень умов проживання, керуючись інтересами дітей, виконавчий комітет вирішив доцільним визначити наступний час зустрічей ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме: щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00, щонеділі з 10.00 до 20.00; спільний організований відпочинок з сином та дочкою за попередньою домовленістю із матір`ю дітей та за наявності підтверджуючих документів (т. 1 а.с. 125).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши позовні вимоги ОСОБА_1 , заперечення проти позову, зустрічні позовні вимоги та апеляційні вимоги ОСОБА_2 , надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було визначено найбільш компромісний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей сторін. 
Колегія суддів вважає правильним висновок суду, що визначений ним графік якнайкраще буде відповідати інтересам дітей.
ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржує.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що деякі частини резолютивної частини рішення суду не відповідають обставинам справи та пред`явленим позовним вимогам, які колегія суддів вважає за необхідне змінити.
Так, судом визначено зобов`язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 побачення з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом особистих побачень, кожного вівторка та кожного четверга з 18 до 20 години та кожної неділі з 10 до 20 години спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та дітьми та станом здоров`я дітей за наявності підтверджуючих документів без присутності матері, з дотриманням режиму дня дітей.
Колегія суддів вважає обґрунтованими твердження у апеляційній скарзі ОСОБА_2 про безпідставність зобов`язання матері дітей надавати їх батьку підтверджуючі документи щодо стану здоров`я дітей, тому посилання на дані обставини слід виключити із мотивувальної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дітей, ухвалене поза межами позовних вимог ОСОБА_1 та без надання відповідних доказів, тому слід виключити із резолютивної частини абзац про задоволення таких позовних вимог.
Так, ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просив, зокрема, визначити наступний спосіб його участі у вихованні дітей: спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного зв`язку, а не зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні із дітьми за допомогою мобільного телефону.
Доказів перешкоджання позивачу у спілкуванні із дітьми за допомогою мобільного телефону матеріали справи не містять, тому задоволення такої вимоги судом першої інстанції є необґрунтованим та безпідставним.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити час спілкування батька із дітьми, визначений судом першої інстанції з 18 год. до 20 год. на 19.30 год. до 21 год., посилаючись на свій графік роботи. 
Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни рішення суду в цій частині, оскільки вказаний проміжок часу є приблизним та може корегуватись за домовленістю між батьками дітей.
Крім того, такий графік було встановлено і Виконавчим комітетом міської ради Кропивницького у Висновку № 3819/490524 від 30 липня 2019 року з урахуванням думки батьків та наданих сторонами документів. Вказаний графік влаштовував обох сторін, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оскарження Висновку у встановленому законом порядку.
Колегія суддів вважає обґрунтованими твердження ОСОБА_2 у апеляційній скарзі про те, що висновок виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького № 3819/49-05-24 від 30 липня 2019 року, яким встановлені дні побачень позивачу ОСОБА_1 , не є рішенням органу опіки та піклування, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави стверджувати про невиконання відповідачкою вказаного висновку. 
Так, вказаний Висновок отримано під час розгляду справи судом першої інстанції, а не отримано сторонами у досудовому порядку, він не є рішенням служби у справах дітей.
Разом з тим помилкове посилання суду на невиконання ОСОБА_2 вказаного висновку не впливає на вирішення справи по суті позовних вимог.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо спілкування з дітьми на канікулах, суд першої інстанції позбавив ОСОБА_2 як маму дітей права на спілкування з дітьми, проведення спільно організованого відпочинку, вільне пересування територією України, є безпідставними. Судом визначено батьку дітей половину часу канікул для спілкування із дітьми, відповідно до графіку навчального процесу з урахуванням стану здоров`я дітей, що відповідає інтересам як дітей, так і батьків, які мають рівні права щодо участі у вихованні дітей та спілкуванні із дітьми.
Щодо відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обраний ОСОБА_2 спосіб захисту не є належним, тому рішення в цій частині слід залишити без змін.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 141 ЦПК України слід змінити і розподіл судових витрат.
Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання скаржниці на те, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково на 50 %, тому пропорційно до задоволених позовних вимог із відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви в сумі 352,40 грн.
Разом з тим, ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1585,80 грн та ухвалою апеляційного суду від 04 червня 2021 року відстрочено сплату судового збору в сумі 143,10 грн до ухвалення рішення у справі, тобто, всього розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 1728,90 грн. У зв`язку із частковим задоволенням апеляційних вимог ОСОБА_2 , з ОСОБА_1 на її користь слід стягнути 50 % розміру сплаченого судового збору, що становить 864,45 грн (1728,90/2). Шляхом взаємозаліку сум судового збору, що підлягає стягненню зі сторін на користь один одного, із ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 512,05 грн (864,45 – 352,40).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 побачення з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом особистих побачень, кожного вівторка та кожного четверга з 18 до 20 години та кожної неділі з 10 до 20 години спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та дітьми та станом здоров`я дітей за наявності підтверджуючих документів без присутності матері, з дотриманням режиму дня дітей, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на «за наявності підтверджуючих документів»; виключити із резолютивної частини рішення суду абзац третій, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дітей; рішення суду в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 704,80 грн слід скасувати. В інших частинах рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Кіровського районного суду м. Кропивницький від 05 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 побачення з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом особистих побачень, кожного вівторка та кожного четверга з 18 до 20 години та кожної неділі з 10 до 20 години спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та дітьми та станом здоров`я дітей за наявності підтверджуючих документів без присутності матері, з дотриманням режиму дня дітей, змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на «за наявності підтверджуючих документів».
Виключити із резолютивної частини рішення суду абзац третій про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дітей.
Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 704 грн 80 коп. скасувати.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 512 грн 05 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 143 грн 10 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді