УХВАЛА

26 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №755/16106/17 (2-а-1636/1/09)
провадження №К/9901/48877/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління державного казначейства України в м. Києві про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва у складі судді Савлук Т.В. від 11.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В., Чаку Є.В. від 19.03.2018,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну порядку та способу виконання судового рішення, в якій, з урахуванням уточнення вимог просив, змінити порядок та спосіб виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2012 року у справі №2-а-1636/1/09 шляхом заміни зобов`язання боржника «здійснити перерахунок» йому державної пенсії з 24 січня 2005 року по 04 січня 2006 року на «стягнення коштів» за цей період виплат у сумі 122986,86 грн.  
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.          Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду 19 березня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
3.          Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з відсутності правових підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) було б підставою для зміни і порядку його виконання. Суди вказали на те, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов`язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги
4.          Не погоджуючись із вищевказаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5.          Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи цю справу, встановили, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.    Києва, Головного управління державного казначейства України в м. Києві про перерахунок пенсії задоволено частково.
6.          Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва по призначенню, нарахуванню, а також відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як інваліду II групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 24 січня 2005 року.
7.          Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва встановити ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком в період з 24 січня 2005 року по 04 січня 2006 року та здійснити перерахунок та виплату заборгованості з урахуванням проведених за цей період виплат та індексу інфляції за відповідний період.
8.          У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
9.          Постановою Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2011 року постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2009 року скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.  
10.          Постановою Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2012 року постанову Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2011 року скасовано та залишено в силі постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2009 року, змінивши її шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини двома абзацами в такій редакції:
«Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок за період із 24 січня 2005 року по 04 січня 2006 року державної пенсії у розмірі, встановленому статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до положень статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок за період із 24 січня 2005 року по 04 січня 2006 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі, встановленому статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до положень статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11.           06.11.2013 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Вищого адміністративного суду України, 
Листом від 04.07.2016 №6551/05 Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до рішення суду.
12.          Не погоджуючись з розміром пенсії, проведеним в результаті перерахунку, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.  
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
13.          Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що управління ПФУ здійснило перерахунок його пенсії, за наслідками якого йому підлягає виплата коштів, які відповідачем до цього часу не виплачені у зв`язку з ненадходженням до управління ПФУ відповідних коштів із державного бюджету.
14.          Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 учасники справи не надали, що відповідно до частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15.          Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
16.          Згідно з положеннями підпункту 10 пункту 1 Розділу VII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній після 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
17.          Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
18.          У справі, яка розглядається, провадження було відкрито до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції, чинній після 15.12.2017, тоді як апеляційний перегляд цієї справи здійснювався за правилами цього Кодексу, викладеного у редакції, чинній після вказаної дати.
19.          За загальним правилом, закріпленим у нормах Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній як до (стаття 211), так і після 15.12.2017 (стаття 328), право на касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції виникає лише після його перегляду в апеляційному порядку.
20.          Зважаючи на викладене, правова регламентація механізму реалізації права на касаційне оскарження судових рішень суду першої інстанції, зокрема, постановлених ним ухвал, повинна визначатись за нормами, чинними стоном на день виникнення такого права, який співпадає із днем ухвалення апеляційним судом відповідного судового рішення за наслідками апеляційного перегляду справи, тобто, у даному конкретному випадку, 19.03.2018 року.
21.          Чинний станом на вищевказану дату процесуальний закон визначав такий порядок реалізації права на касаційне оскарження.
22.          Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
23.          За правилами частини 2 цієї ж статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
24.          Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
25.          Касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, касаційне провадження підлягає закриттю.
26.          Висновок про можливість закриття касаційного провадження у справі, відкритого на судові рішення, які касаційному оскарженню не підлягають, неодноразово наведено й в ухвалах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №132/3485/16-а, від 26.03.2019 у справі №826/26943/15, а також в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №761/10509/17 (провадження №14-53цс19), від 08.10.2019 у справі №766/12353/18 (провадження №14-521цс19), від 05.02.2020 у справі №826/4866/18 (провадження №11-825апп19), від 17.10.2018 у справі №750/14127/17 (провадження №14-374цс18), від 04.07.2018 у справі №623/3792/15-ц (провадження №14-259цс18), від 13.06.2018 у справах №522/14750/16-ц (провадження №14-205цс18), 761/6099/15-ц (провадження №14-184цс18), №761/30675/17 (провадження №14-189цс18). При цьому, враховуючи, що у даному конкретному випадку, як і у вищенаведених справах, заявлено вимогу щодо скасування судового рішення, можливість касаційного оскарження якого процесуальним законом не передбачена, колегія суддів не вбачає підстав для відступу від висновків, висловлених у вищезгаданих судових рішеннях Верховного Суду.
Колегія суддів також враховує, що аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена й в ухвалах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №742/1545/16-а, від 08.11.2019 у справі №640/1266/19, від 21.11.2019 у справі №640/2306/19, від 21.01.2020 у справі №629/1261/15-а, а також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №817/1768/18 (провадження №11-809апп19).
27.          Керуючись статтями 228, 333, 345, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі №755/16106/17 (2-а1636/1/09) у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління державного казначейства України в м. Києві про перерахунок пенсії.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                  Н.В. Коваленко

Судді:                                                                      Я.О. Берназюк

                                                                      І.В. Желєзний