справа № 756/3376/21 
головуючий у суді І інстанції Пономаренко А.А.                    
провадження № 33/824/2841/2021
головуючий суддя  Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
09 червня 2021 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -  
в с т а н о в и в :
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Оболонського районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 103-105).
Апеляційну скаргу подано через засоби поштового зв`язку 22 травня 2021 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 107-146).
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що ОСОБА_1 та його представники  не були повідомлені про дату та час судового засідання. Головуючий у справі взагалі не призначав дату та час засідання на 30 квітня 2021 року. Суд першої інстанції незаконно постановив оскаржувану постанову без участі ОСОБА_1 або його представників під час захворювання  ОСОБА_1 на коронавірус.
Також зазначає, що  ОСОБА_1 через хворобу на коронавірус, не міг прийняти участь у судовому засіданні, через важкий фізичний стан не міг написати апеляційну скаргу, зібрати необхідні матеріали, ознайомитися з матеріалами провадження та звернутися за правовою допомогою. Взагалі не міг близько спілкуватися з людьми, щоб не наразити оточуючих на небезпеку і не міг допустити, що суд розгляне справу без його участі. 
На підтвердження зазначеного, до апеляційної скарги приєднано копію (роздруківку) Результатів дослідження ПЛР РНК коронавірусу SARS-CoV-2 від 17 квітня 2021 року (а.с.90, 121).
 
Перевіривши, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моменту проголошення постанови суду. В зв`язку з цим, обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не участю у судовому засіданні 30 квітня 2021 року не є поважним.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Трилевичем О.А. укладено договір  №021-02/21 про надання правової допомоги від 25 березня 2021 року. Відповідно до п.1.1., 1.2.3. договору предметом договору є платні комплексні юридичні послуги у справі №756/3376/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП та представлення законних прав та інтересів клієнта у судових органах України будь-якої ланки, подання скарг та заяв в суди (а.с. 8-10). 
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Ємеліної Ю.С. укладено договір  №15-04/21 про надання правової допомоги від 15 квітня  2021 року.  Відповідно до п.1.1., 1.2.3. договору предметом договору є платні комплексні юридичні послуги у справі №756/3376/21 та представлення законних прав та інтересів клієнта у судових органах України будь-якої ланки, подання скарг та заяв в суди (а.с. 45-46).   
ОСОБА_1 та його представники повідомлялися судом першої інстанції про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 7, 15, 16, 29, 28, 57, 65, 100-102). 
ОСОБА_1 та його представниками неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 11-14, 19-22, 23-25, 34-36, 37-39, 87-90). Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи у Оболонському районному суді міста Києва про притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства.
Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.
Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23 травня 1993 року ЄСПЛ вказав, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.
Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01 липня 2003 року  (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції встановив, що при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП ОСОБА_1 користувався юридичною допомогою адвокатів Трилевича О.А. та ОСОБА_2 , отже йому надано можливість реалізувати своє право на професійну правничу допомогу, ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, відповісти на них.
 
Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не мав фізичної можливості прибути на судове засідання, оскільки хворів на корона-вірусну інфекцію Covid-19 та хвороба протікала у дуже тяжкому стані, не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для поновлення пропущеного строку з огляду на таке.
Умовами договорів про надання правової допомоги представництво адвокатами Трилевич О.А. та ОСОБА_2 інтересів ОСОБА_1 не обмежено лише наданням правової допомоги у суді першої інстанції. 
Разом з тим, докази, що представники ОСОБА_1 не могли з об`єктивних причин звернутися з апеляційною скаргою у встановлені законом строки до суду апеляційної інстанції, - відсутні.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції встановив, що наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи не містять посилань на обставини, які б унеможливлювали звернення з апеляційною скаргою у визначений законом строк представниками особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокатами Трилевич О.А.,                      ОСОБА_2 .
 
З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).
У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.
 
В зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції встановив, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 30 квітня 2021 року, - відсутні, а тому, відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі наведеного та керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року - відмовити.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .
Постанова оскарженню не підлягає.

 

Суддя                                                                                                      Г.І. Мостова