ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/1334/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу    Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 ( суддя першої інстанції Дєєв М.В.) в адміністративній справі №160/1334/21 за позовом   ОСОБА_1 до  Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни   третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд"   про визнання протиправними та скасування постанов,- 
ВСТАНОВИВ:
27.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просила:
визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни у виконавчому провадженні №63510620 при примусовому виконанні виконавчого напису №33717 виданого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай  Олега Станіславовича визнавши договір не дійсним та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню;
стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни: 80,50 грн. стягнутих на користь приватного виконавця Дорошкевич В.Л. за витрати на проведення виконавчих дій у ВП №63510620 від 12.11.2020 року та 724,50 грн. на користь ТОВ ФК “АЛАНД”.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем було винесено постанову ВП №661510620 від 12.11.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що відповідача відсутні підстави для прийняття до виконання виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, у зв`язку з чим позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволення адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована, тим, що приватний виконавець до відкриття виконавчого провадження не має обов`язку встановлювати місце проживання боржника. Виконавче провадження відкрито за адресою, зазначеною у заяві стягувача, та у виконавчому написі нотаріуса, і ця адреса в межах виконавчого округу, в якому здійснює свою діяльність відповідач. Також відповідач наполягає, що приватний виконавець має право відкрити виконавче провадження не лише за зареєстрованою адресою проживання, але і за місцем перебування боржника. Крім того, вважає, що у приватного виконавця відсутнє право перевіряти інформацію про місце проживання боржника до відкриття виконавчого провадження. Також, відповідач просить врахувати правову позицію Верхового Суду викладену у постанові    від 09 грудня 2020 року у справі № 460/3537/20.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів    ст.311 КАС України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що  Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Вірою Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63510620 від 05.11.2020 року на підставі виконавчого напису №33717 виданого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “АЛАНД” заборгованості в розмірі 17502,12 грн.
12.11.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Вірою Леонідівною у виконавчому провадженні №63510620  винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Вважаючи постанову протиправною та незаконною, позивач звернувся до суду з    позовом про їх скасування.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не було з`ясовано обставини, визначені частиною другою    статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»    та частиною другою    статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято оскаржені постанови.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.
Спірні правовідносини між сторонами регулюються положеннями    Закону України «Про виконавче провадження»    (далі - Закон №1404-VIII).
Пунктом 3 частини 1    статті 9 Закону №1404-VIII    передбачено, що відповідно до цього    Закону    підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.
Частиною 1    статті 5 Закону №1404-VIII    визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим    Законом    випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються    Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Абзацом 2 частини 1    статті 19 Закону №1404-VIII    встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до    статті 5 цього Закону    віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Згідно з п.1 ч.1    ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у    статті 3 цього Закону    за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.3    ст.26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно із ч.1    ст.24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Частиною 2    статті 24 Закону №1404-VIII    передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Отже, вищенаведеними нормами встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи та вчиняє виконавчі дії лише за місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням його майна.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 10.01.2003 року по сьогоднішній час зареєстрована за адресою:   АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта.
Реєстрацію чи проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначена в постанові про відкриття виконавчого провадження №63510620 в якості адреси боржника точних відомостей відповідачем чи стягувачем не наведено та відповідних підтверджуючих доказів надано не було. Також матеріали справи не містять письмових доказів проживання позивача за вказаною адресою.
При цьому, слід зауважити, що в наданій відповідачем до суду копії кредитного договору від 14.12.2013 року №003-03037-141213, на підставі якого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм  Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 33717 від 08.09.2020 року адреса позивача за місцем реєстрації вказана: АДРЕСА_1 , а за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_3 . 
Водночас, жодних доказів того, що боржник проживає у м. Києві за вищевказаною адресою або доказів того, що у м. Києві наявне майно (в т.ч. й грошові кошти) боржника відповідачем до суду не надано та у матеріалах справи відсутні.
Згідно із п.4 ч.2    ст.23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»    (далі - Закон №1403-VIII), у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Виконавче провадження №63510620, відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №33717 від 08.09.2020 р., саме приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною.
Згідно із ч.2    ст.25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до    Закону України «Про виконавче провадження»    знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Таким чином, за приписами ч.2    ст.25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Віра Леонідівна має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах, де розташовано його виконавчий округ, тобто, виключно місто Київ.
Тобто, відповідач, в даному випадку, у відповідності до ч.2    ст.24 Закону №1404-VIII, мав підстави для відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваних постанов лише у разі, якщо місцезнаходженням боржника або за місцезнаходження майна боржника є місто Київ.
Матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням майна боржника є місто Київ.
З матеріалів справи не вбачається, що на дату прийняття оскарженої постанови у приватного виконавця були підстави для прийняття до виконання виконавчого напису №33717, виданого 08.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.
Пунктом 10 частини 4    статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»    передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
З положень    Закону України «Про виконавче провадження»    вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
В даному випадку як зареєстроване місце проживання так і місце перебування позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, а тому, у останнього не було повноважень щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №63510620 від 12.11.2020 р.
Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження, під час розгляду вказаної справи, визнана протиправною та скасована, підлягаює визнанню протиправною та скасуванню постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесені приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. у виконавчому провадження № 63510620.
Посилання відповідача на те, що стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення, а законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі порушено вимоги    Закону № 1404-VIII    в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання.
Щодо врахування позиції Верховного Суду викладеній, у постанові від 09 грудня    2020 року у справі № 460/3537/20 у даних правовідносинах, колегія суддів зазначає, що така позиція формувалась в конкретній справі за інших обставин, які необхідно встановлювати при розгляді кожної справи окремо.
Слід зазначати, що Верховним Судом у справі № 460/3537/20 не прийнято рішення по суті, а лише направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, отже, в даному випадку висновок Верховного Суду застосуватись не може.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322,    325,    329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 в адміністративній справі №160/1334/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями    328,329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі    09 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва