КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
19 квітня 2021 року                                                                                   м. Київ
 
Унікальний номер справи № 757/57250/20-п
Суддя в суді першої інстанції: Шапутько С.В. 
Провадження № 33/824/2252/2021
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 27-29).
Не погодившись з вказаною постановою, 29 березня 2021 року ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року (а.с. 31-33).
Клопотання про поновлення строку обґрунтовував тим, що на сайті Судової влади дотепер по даній справі міститься інформація, що судове засідання призначено на 27 січня 2021 року. Оскаржувана постанова була направлена судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 17 березня 2021 року, а опублікована 18 березня 2021 року. Зазначив, що оскаржувану постанову не отримував, а дізнався про неї тільки після опублікування постанови в реєстрі, у зв`язку з чим з`явилася можливість ознайомитися з її змістом.
Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.  
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).
Як вбачається з матеріалів справи, про час та місце розгляду справи судом першої інстанції на 14 січня 2021 року та 27 січня 2021 року ОСОБА_1 та його захисник Комаренко Т.О. повідомлялися належним чином.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Комаренко Т.О. направляла до районного суду електронною поштою клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 14 січня 2021 року та 27 січня 2021 року (а.с. 18-19, 24-25).
Оскаржувану постанову Печерського районного суду міста Києва було винесено 27 січня 2021 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, а з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 29 березня 2021 року (а.с. 27-29, 31-40).
Тобто апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП   10-денного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не отримував копії оскаржуваної постанови не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки згідно з КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.
З цих же підстав суд апеляційної інстанції відхилив доводи апелянта, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 17 березня 2021 року та оприлюднена 18 березня 2021 року, оскільки вказане не змінює порядку та строків подання апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме у справах «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про призначений розгляд справи на 27 січня 2021 року, після цієї дати не вживав жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан достеменно відомого йому провадження, яке безпосередньо стосується його інтересів, зокрема не подавав до суду заяв про отримання інформації про розгляд даної справи чи про отримання копії повного тексту постанови.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                     _________________                             Б.Б. Левенець