Справа № 991/2751/21
Провадження1-кс/991/2800/21

У Х В А Л А 

21 квітня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) Офісу Генерального прокурора, що полягає у, зокрема, нерозгляді його клопотання № VYH-20210408-01-01 від 08.04.2021 року,

ВСТАНОВИЛА

20 квітня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (скаржника) № VYH-20210420-04 на бездіяльність заступника Генерального прокурора — керівника САП чи іншої уповноваженої особи САП, яка полягає у нерозгляді його клопотання № VYH-20210408-01-01 від 08.04.2021 року.

Скаржник зазначає, що 29.03.2021 року колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу у справі № 991/1870/21, якою скасувала ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду та зобов`язала уповноважених осіб САП внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомості за заявою ОСОБА_2 № VYH-20210305-04-01 від 05.03.2021 року. Для виконання цієї ухвали, скаржник направив до САП клопотання № VYH-20210408-01-01 від 08.04.2021 року, відповідь на яке він не отримав. Скаржник просить задовольнити його скаргу на бездіяльність та зобов`язати уповноважену особу САП: 1) вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; 2) внести до ЄРДР відомості з його заяви № VYH-20210305-04-01 від 05.03.2021 року; 3) вручити йому витяг із ЄРДР; та 4) розглянути його клопотання, що були подані як потерпілим і вручити йому відповідний процесуальний документ.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя дійшла такого висновку.

У ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 КПК України). Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Також, там передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. 

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»)

Щодо прохання скаржника внести до ЄРДР відомості з його заяви від 05.03.2021 року слідча суддя зазначає, що стосовно цієї заяви вже було постановлено ухвалу колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.03.2021 року у справі № 991/1870/21. Тобто, це питання було вирішено у судовому порядку та щодо скарги ОСОБА_2 було прийнято позитивне процесуальне рішення, а саме зобов`язати уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_2 № VYH-20210305-04-01 від 05.03.2021 року.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідча суддя не може розглядати питання бездіяльності за заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки воно вже було вирішено іншим слідчим суддею, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності. 

Разом з тим, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України). Невиконання судового акту — це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може тільки вирішити питання поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Слідча суддя також звертає увагу на те, що слідча суддя не наділена повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення інших суддів. 

Отже, оскільки інший суд (колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду) вирішив скаргу по суті, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України, вбачається, що така скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. 

Щодо стверджуваної бездіяльності, що пов`язана із неврученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого скаржнику, необхідно звернути увагу на те, що ця бездіяльність, з урахуванням положень про вручення такої пам`ятки у ч. 2 ст. 55 КПК України (потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення) не свідчить про обов`язок, строк виконання якого чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. З урахуванням цього, слідча суддя критично оцінює доводи скаржника щодо прийнятності його скарги. Тому, скарга на можливу бездіяльність прокурора щодо невручення пам`ятки потерпілого не може розглядатись слідчою суддею, оскільки ця бездіяльність не відноситься до випадків, передбачених у ст. 303 КПК України.

Щодо нерозгляду клопотання № VYH-20210408-01-01 від 08.04.2021 року, про яке стверджує скаржник, проте, не просить вчинити дії щодо його розгляду у прохальній частині, слідча суддя зазначає, що 1) у частині клопотання, що стосується невнесення відомостей до ЄРДР, клопотання ідентичне неодноразовим зверненням скаржника до органу досудового розслідування, в тому числі тексту заяви № VYH-20210305-04-01 від 05.03.2021 року, щодо якого вже було прийнято остаточне рішення іншим судом; 2) щодо вимог, які дублюють вимоги цієї скарги, зокрема, вимогу вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, це питання вже встановленому у попередньому параграфі цього рішення; та 3) щодо інших вимог, зокрема, вимоги визначення детектива, який здійснюватиме досудове розслідування та процесуального керівника, забезпечити початок досудового розслідування, проінформувати скаржника про це, допитати його як потерпілого, та надати йому можливість ознайомитися із матеріалами досудового розслідування та витребування матеріалів у відповідних державних органів, то такі вимоги стосуються вчинення процесуальних дій. 

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України). Станом на зараз, скаржник не доводить, що він набув статусу особи, яка має право звертатися із таким клопотанням і, відповідно, може звертатися зі скаргою на бездіяльність. У матеріалах скарги не міститься доказів на підтвердження того, що скаржник має процесуальний статус у будь-якому кримінальному провадженні, який надає їй право звертатися зі скаргою у порядку статті 303 КПК України на бездіяльність щодо нерозгляду її клопотання. Встановлення цього факту безумовно необхідне для прийняття рішення про відкриття провадження за скаргою, оскільки при вирішенні питання по суті необхідно буде також враховувати те, що особа мала право звертатися із клопотанням у порядку статті 220 КПК України, що впливає на факт виникнення у слідчого, прокурора обов`язку здійснити на таке клопотання процесуальне реагування

Щодо невручення витягу із ЄРДР, необхідно звернути увагу на те, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Хоча вручення витягу з ЄРДР має строк виконання, він безпосередньо прив`язаний не до звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення (тобто, коли можливо чітко встановити, з якого моменту він відраховується), а з моменту внесення таких відомостей. Разом із тим, скаржник не наводить підтвердження внесення відомостей до ЄРДР у порядку статті 214 КПК України. 

Відповідно, на етапі відкриття провадження слідча суддя вважає достатніми доводи щодо можливого виникнення обов`язку прокурора здійснити процесуальну дію з вручення витягу з ЄРДР у порядку, передбаченому статтею 214 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, володілець тимчасово вилученого майна може оскаржити на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у, зокрема, нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Оскільки скаржник є особою, що звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до САП, а також стверджує, що є потерпілим, слідча суддя, з урахуванням положень ч. 1, 2 ст. 55, ч. 1 ст. 60 КПК України, приходить до висновку, що скарга подана особою, що має право на подання такої скарги.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Також, з урахуванням наданих документів, слідча суддя вважає, що скарга подана у передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Слідча суддя встановила такі підстави для відмови у відкритті провадження щодо невручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого; щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 05.03.2021 року, по якому вже було прийнято судове рішення. Щодо нерозгляду клопотання № VYH-20210408-01-01 від 08.04.2021 року слідча суддя встановила, що скаржник не підтверджує свого процесуального статусу для звернення із таким клопотанням та, відповідно, зверненням зі скаргою на бездіяльність. Це є підставою для повернення скарги. Разом із тим, слідча суддя не встановила підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення скарги щодо ненадання витягу із ЄРДР. З урахуванням цього, матеріали скарги необхідно залишити у Вищому антикорупційному суді для подальшого розгляду скарги у цій частині.

На етапі відкриття провадження за скаргою, слідча суддя визнала достатніми доводи щодо деяких вимог у скарзі, а тому приходить до висновку, що скаргу слід розглянути у частині ненадання витягу із ЄРДР. У разі встановлення при розгляді скарги по суті факту непідсудності, неможливості оскаржити таку процесуальну бездіяльність, інших підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення, таке провадження буде закрито.

Керуючись статтями 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відкрити провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність заступника Генерального прокурора — керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, іншої уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у частині невручення витягу з ЄРДР.

В іншій частині прохань, зазначених у скарзі — відмовити у відкритті провадження.

Призначити розгляд скарги у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться у приміщенні Вищого антикорупційного суду (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 42-а) 27 квітня 2021 року о 13 годині 30 хвилин.

Повідомити скаржника, уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, про дату, час та місце судового засідання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії, в частині відмови у відкритті провадження по проханнях клопотання. В іншій частині ухвала не підлягає оскарженню. 
Слідча суддя   	ОСОБА_1