УХВАЛА

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/908/20
адміністративне провадження № К/9901/16180/21
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24  лютого 2021 року у справі № 620/908/20 за позовом Приватного підприємства «Семенівська Мануфактура» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 10  грудня 2019 року №  00000930500 та № 00000940500.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області вже зверталося до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
05 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла вдруге подана касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі №  620/908/20.
Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона майже повністю повторює зміст попередньої касаційної скарги, що надійшла до Верховного Суду 17 березня 2021 року (провадження К/9901/9338/21), та яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року.
Аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій вдруге касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 15 травня 2020 року у справі № 44/511/19, від 18 березня 2020 року у справі № 804/708/16, від 18 червня 2019 року у справі №  803/1860/16, від 09 березня 2021 року у справі № 810/1418/17.
Верховний Суд в своїй ухвалі про повернення раніше поданої касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що у касаційній скарзі скаржник не обґрунтовує в чому полягає подібність правовідносин між справами, висновок щодо застосування норм права у яких не врахований судами першої та апеляційної інстанцій, та даною справою, а лише використовує окремі висновки із цих судових рішень.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вдруге, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Змістовно обґрунтування касаційної скарги абсолютно не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №  810/1418/17 скаржник цитує висновки Верховного Суду про те, які обставини можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій та які докази мають це підтверджувати. Відповідач вважає, що обставини справи досліджені в неповному обсязі, без надання оцінки кожному окремому доказу та їх сукупності.
Суд вважає безпідставним посилання відповідача на висновки, викладені в зазначеній постанові Верховного Суду, оскільки висновки судів попередніх інстанцій у цій справі і у наведеному скаржником судовому рішенні суду касаційної інстанції свідчать про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Подібність правовідносин між цією справою та наведеною в касаційній скарзі скаржник не доводить.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до того, що, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021  року у справі № 620/908/20 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               О.О. Шишов