ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року                                                                                      Справа № 903/29/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Тимошенко О.М. 

без виклику сторін у справі  

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича 
на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 03.02.21р. суддею Кравчук А. М. у м.Луцьку,  підписану  03.02.21р.
у справі № 903/29/21 
за позовом Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича 
до - Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"
     - Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"
про стягнення 400 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. матеріали справи №903/29/21 за позовом ФОП Касьянчука Д.В. до ДП "Автоскладальний завод №1" ПАТ  "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" та ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" про стягнення 400000,00грн. передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи №904/6691/20 про банкрутство ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс".
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ФОП Касьянчук Дмитро Васильович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та направити справу  №903/29/21 за підсудністю до Господарського суду Волинської області.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;
- вказує на приписи ст.29 ГПК України, згідно якої підсудність справ за вибором позивача визначена, зокрема, за позовами у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливості можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів; позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподій г на шкоди. Саме виходячи з цієї норми Закону та права вибору підсудності позову позивачем було подано позовну заяву до Господарського суд Волинської області. Також, позивач мав намір в подальшому максимально спростити  доступність забезпечення своїх доводів доказами, а саме: приведення експертизи, огляд приміщення і т.д.. Оскільки територіально  саме м.Луцьк є територією виконання умов договору і саме тут завдано значиш шкоди майну позивача, позбавляючи такого права, змінюючи без згоди позивача підсудність позову та вважає, що судом було допущено грубе  порушення процесуальних прав споживача і таким чином порушено право на захист;
- зазначає, що при визначенні способу захисту відповідно до вище наведеної норми суду слід урахувати положення ч.1 ст.14, п.4 ч.3 ст.162 ГПК України, згідно з яким, спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати. За загальним правилом (ч.1 ст.5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який примо передбачено нормою матеріального права або договором. При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між кількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом;
- вважає, що питання вибору позивачем підсудності є невід`ємною складовою способу захисту порушеного права позивача, а тому зміна підсудності ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. є грубим порушенням права на захист.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №903/29/21 у складі: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г..
Листом від 24.02.2021р. матеріали справи №903/29/21 витребувано із Господарського суду Волинської області.
03.03.2021р. на адресу апеляційного господарського суду від Господарського суду Волинської області надійшов лист, яким повідомлено про те, що матеріали справи №903/29/21 надіслані за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021р. матеріали справи №903/29/21 витребувано із Господарського суду Дніпропетровської області.
16.03.2021р. матеріали справи №903/29/21 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2021р. апеляційну скаргу ФОП Касьянчука Дмитра Васильовича на ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для  усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази надсилання копії апеляційної скарги ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" на належну адресу (з описом вкладення), докази сплати судового збору у розмірі 2270,00грн..
26.03.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від 19.03.2021р. про залишення апеляційної скарги без руху від  ФОП Касьянчука Д.В. надійшов супровідний лист з додатками, зокрема,  з доказами надіслання копії апеляційної скарги ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" на належну адресу, а також квитанцією від 22.03.2021р. №54946459 про сплату судового збору в розмірі 2270,00грн..
Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2021р. №01-04/129, у зв`язку із  перебуванням у відпустці  головуючого судді (судді-доповідача) по справі №903/29/21 - Тимошенка О.М. у період з 23.03.2021р.  по  06.04.2021р.  включно, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено  повторний автоматизований розподіл справи №903/29/21.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №903/29/21 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Юрчук М.І., суддя         Крейбух О.Г..
Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 26.03.2021р. №01-04/130, у зв`язку із  непрогнозованою тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії по справі №903/29/21 - Юрчука М.І. 26.03.2021р., відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено  заміну судді-члена колегії у судовій справі №903/29/21.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №903/29/21 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г., суддя         Савченко Г.І..
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича на ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича на ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21, ухвалено розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича на ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, тощо.
09.04.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ДП "Автоскладальний завод №1" ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" надійшов письмовий відзив від 07.04.2021р. №132/01-23 на апеляційну скаргу, в вказує, зокрема на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство. Дана позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018р. у справі №908/4057/14 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі №607/6254/15-ц (провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача 2, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21 - без змін.
12.04.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" надійшов письмовий відзив від 07.04.2021р. в якому зазначає, що 23.12.2020р. ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження по справі №904/6691/20 про банкрутство відповідача-2. Покликається на приписи ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства та п.1 ч.1 ст.31 ГПК України. Просить ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Розпорядженням керівника апарату Північно - західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021р. №01-04/208, у зв`язку із перебуванням у відпустці  судді-члена колегії по справі №903/29/21 - Савченка Г.І. у період з 16.04.2021р.  по  30.04.2021р.  включно, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №903/29/21.
Автоматизованою системою документообігу визначено колегію суддів з розгляду справи №903/29/21 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М.. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021р. апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича на ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21 прийнято  до розгляду колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя      Павлюк І.Ю., суддя Крейбух О.Г., суддя  Тимошенко О.М..
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 14.01.2021р. на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича до Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс", Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" про солідарне стягнення 400 000,00грн.  матеріальної шкоди.
Ухвалою Господарського суду Волинської області  від 18.01.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
В подальшому, до Господарського суду Волинської області  від арбітражного керуючого Шимана Є.О. надійшло повідомлення №01-34/90 від 19.01.2021р. про те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020р. відкрито провадження у справі №904/6691/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс" (49027, м.Дніпро, пл.Соборна, буд.1-Б, код ЄДРПОУ 05808592).
Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. матеріали справи №903/29/21 передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи №904/6691/20 про банкрутство ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс".
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих   Конституцією України   та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5   ст.55 Конституції України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1   ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ч.1 ст.16 цього Кодексу   визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися способом захисту свого права, який має відповідати встановленим законом і крім того, забезпечувати ефективний захист порушеного права.
Статтею 8 Конституції України   передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
Водночас, ст.9 Конституції України   передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ   Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом першим   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13).
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої   Верховною Радою України Законом №475/97-ВР від 17.07.1997р..
Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004р., верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в   Конституції України.
Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003р. №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."
Суд констатує, що встановивши наявність порушеного права заявника, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення його до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
21.10.2019р. набрав чинності   Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  втратив чинність.
У відповідності до ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1).
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (ч.2 вказаної статті).
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч.3).
Наведена норма кореспондується з положеннями п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до   Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.
Згідно ч.9 ст.30 ГПК України справи, передбачені п.п.8, 9 ч.1 ст.20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/6691/20 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс" (49027, м.Дніпро, пл.Соборна, буд. 1-Б, код ЄДРПОУ 05808592). Розпорядником майна ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс" призначено арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича.
14.01.2021р. на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича до Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс", Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" про солідарне стягнення 400000,00грн.  матеріальної шкоди.
Враховуючи викладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що спір про  солідарне стягнення 400000,00грн. з Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс", Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс", тому підлягає розгляду в межах справи №904/6691/20 про банкрутство останнього.
Отже, з огляду на вказане вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позовна заява підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича до відповідачів: Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс", Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" про стягнення 400 000,00грн., повинна розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс", а тому матеріали справи підлягають переданню за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи №904/6691/20 про банкрутство ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс".
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21 слід залишити без змін, а апеляційну Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича - без задоволення.
Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                         
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Касьянчука Дмитра Васильовича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2021р. у справі №903/29/21  - без змін.
2. Справу №903/29/21 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "22" квітня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.