П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/9349/20	

 	            Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.             рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса             04 грудня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про проходження публічної служби,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 лютого 2020 року №24.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини справи та зміст оскаржуваного наказу, а як наслідок зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог.
В даному випадку, на переконання апелянта, оскаржуваним наказом не зараховано позивача в розпорядження командира військової частини, а лише зафіксовано факт відсутності наказу про зарахування позивача у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду, або наказу про призначення позивача на іншу посаду.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 15 червня 2015 року № 109 (а.с.30) дію контракту з ОСОБА_1 про проходження військової служби продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та на строк, необхідний для прийняття рішення щодо укладання нового контракту.

При цьому, 05 грудня 2019 року ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням про те, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05 листопада 2019 року № Д-322/1/9дск, в структурних підрозділах Генерального штабу Збройних Сил України, органах військового управління Збройних Сил України проводяться організаційні заходи. 
В свою чергу, 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано рапорт Командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України про звільнення з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та клопоче про зарахування її в розпорядження до набуття статусу ветерана військової служби, а саме до 21 липня 2020 року.
Між тим, командиром ВЧ НОМЕР_1 прийнято наказ № 24 від 05 лютого 2020 року (по стройовій частині).
В даному випадку, пунктом 6 вказаного наказу встановлено, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05 листопада 2019 року № Д-322/1/9дск, у зв`язку з введенням в дію штату № 01/119-51 «Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України», відповідно до п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, необхідно вважати капітана 1 рангу ОСОБА_1 такою, що перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил з 05 лютого 2020 року.
Не погоджуючись з вищевказаним пунктом наказу № 24 від 05 лютого 2020 року (по стройовій частині) позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як оскаржуваний пункт наказу прийнято всупереч вимог нормативно-правових актів, що регулюють проходження військової служби, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
При цьому, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджено указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Згідно п. 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Згідно пп. 1 п. 116 Положення, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.
Згідно абз. 23 п. 116 Положення, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).
Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності п. 6 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05 лютого 2020 року № 24 (по стройовій частині), яким колишнього помічника командира ВЧ НОМЕР_1 капітана І ранку ОСОБА_1 вирішено вважати такою, що перебуває у розпорядженні командувача ВМС ЗСУ з 05 лютого 2020 року.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах доводів апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, єдиним доводом апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень є те, що оскаржуваний позивачем п. 6 наказу від 05 лютого 2020 року прийнятий на підставі абз. 24 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, з метою фіксації того факту, що станом на 05 лютого 2020 року відсутній наказ про зарахування позивача у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду, або наказ про призначення позивача на іншу посаду.
Між тим, з аналізу вищевикладених вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України вбачається висновок, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, зокрема, щодо призначення на посади та звільнення з посад, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.
При цьому, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).
В свою чергу, як вірно зазначено судом першої інстанції, для настання наслідків, передбачених абз. 24 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, необхідне існування наказу про звільнення військовослужбовця з посади.
В даному випадку, відсутність такого наказу, станом на 05 лютого 2020 року, не заперечується суб`єктом владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як оскаржуваний пункт наказу від 05 лютого 2020 року прийнятий з порушенням вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.