Номер провадження: 22-ц/813/4197/21 
Номер справи місцевого суду: 2-469/11
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2021 року                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач – Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ОСОБА_1 ),
відповідачі:  ОСОБА_2 (правонаступники  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ),  ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року у складі судді Кочко В.К.,
встановив:
У лютому 2009 року Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року позов задоволено.
02.11.2011 рішенням апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_5 задоволено частково; рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року змінено; стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у сумі 5451857,12 грн; в іншій частині рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року залишено без змін. 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання задоволено.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд її скасувати, винести нову, якою у задоволенні заяви відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_5 належним чином не повідомлявся про розгляд справи, заявником не доведено добросовісність втрати виконавчого документу. Ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального й процесуального права. 
Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» надало суду відзив на скаргу, в якому просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу – залишити без змін.
В судове засідання 30.03.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень та повернуті до суду конверти з відмітками поштового відділення про відсутність адресату.
Так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Апеляційним судом враховано, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідачів по справі про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
За таких обстави, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які не з`явилися у судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та його представника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).
19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).
Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі №1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, ст. 431 ч.1 ЦПК України.
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ст. 433 ч. ч.1,2,4 ЦПК України).
Матеріали справи свідчать, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 02.11.2011 рішенням апеляційного суду Одеської області рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року змінено. Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у сумі 5451857,12 грн; в іншій частині рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року залишено без змін. 
17.06.2011 банк звернувся до суду з заявою про видачу виконавчих листів для пред`явлення до виконання.
27.01.2012 Овідіопольським районним судом Одеської області видані виконавчі листи.
Оскільки рішення не виконане, а оригінали виконавчих листів банком були втрачені, тому у останнього відсутня можливість стягнути заборгованість за кредитним договором, відтак суд апеляційної інстанції погоджується з доводами заяви та вважає обґрунтованими висновки місцевого суду про наявність підстав для задоволення заяви банку про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх виконання.
Доводи про недобросовісність втрати виконавчих листів нічим не підтверджені, тому підставою для скасування ухвали не є.
Обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що, розглядаючи заяву банку, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_5 не був повідомлений про розгляд заяви, що позбавило його права подати свої доводи щодо заяви банку.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду заяви) заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.
Матеріали справи не містять повідомлень ОСОБА_5 про розгляд справи, що є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування ухвали суду з прийняттям нової про задоволення заяви банку в частині видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення відносно ОСОБА_5 .
Іншим боржником ОСОБА_2 ухвала суду не оскаржувалася, тому в цій частині перегляду не підлягає.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року в частині поновлення строку та видачі дублікатів виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_5 - скасуванню з прийняттям нової про задоволення заяви банку в цій частині.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково. 
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року в частині поновлення строку та видачі дублікатів виконавчих листів щодо ОСОБА_5 про стягнення боргу скасувати.
Заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу виконавчих листів та поновлення строку виконання щодо ОСОБА_5 задовольнити.
Видати Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», правонаступник ОСОБА_1 , дублікати виконавчих листів:
-виконавчий лист №2-469/11 від 27.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат;
-виконавчий лист №2-469/11 від 27.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0030/74/79374 від 03.08.2007 в загальній сумі 5 451 857 грн. 12 коп. 
Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів про стягнення солідарно з ОСОБА_5 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступник ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: 

Судді: