ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 травня 2021 року
м. Харків

справа № 643/2209/2019
провадження № 22-ц/818/240/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
секретаря – Кравченко О.О.,

ім`я (найменування) сторін:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд»,
представники – Ярема – Лінькова Олександра Геннадіївна, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року в складі судді Майстренка О.М.,

у с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі – ТОВ «Комфі Трейд») та просила:
- визнати дії ТОВ «Комфі Трейд» щодо неповернення холодильника Vestfrost CNF 186ZW протиправними та зобов`язати відповідача повернути їй вказаний товар; 
- стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» на її користь неустойку за кожний день затримки усунення недоліків товару, понад чотирнадцять днів, що станом на 01 жовтня 2019 року становить 40 018,26 грн та 5 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що 17 серпня 2018 року між нею та ТОВ «Комфі Трейд» було укладено договір купівлі – продажу холодильника Vestfrost CNF 186ZW за 12 237,90 грн, що підтверджується товарним чеком від 17 серпня 2018 року. В жовтні 2018 року в придбаному холодильнику почала спрацьовувати звукова сигналізація, яка тривала цілодобово впродовж декількох днів до моменту, коли холодильник не забрали в сервісний центр для проведення гарантійного ремонту.
Заява про гарантійний ремонт товару подана нею 22 жовтня 2018 року, забрали холодильник до сервісного центру 26 жовтня 2018 року, надавши інший холодильник на період проведення гарантійного ремонту.
15 листопада 2018 року майстер сервісного центру повідомив про те, що особливої поломки немає, що холодильник буде в центрі ще два - три дні та потрібно дочекатися його наступного дзвінка.
18 грудня 2018 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою з проханням обґрунтувати причини знаходження холодильнику в сервісному центрі впродовж майже двох місяців та вимогою повернути сплачені за холодильник Vestfrost CNF 186ZW кошти з урахуванням моральної шкоди.
На вказане звернення вона отримала відповідь від 29 грудня 2018 року № 4427 п - 03/07 про те, що згідно з виданим сервісним центром акті технічного стану виробу від 18 грудня 2018 року № 2122 заявлені дефекти в товарі – холодильнику Vestfrost CNF 186ZW не підтвердились, товар повністю справний, відповідає технічним характеристикам, заявленим виробником та може використовуватись за призначенням; повернути сплачені позивачем гроші за товар з урахуванням моральної шкоди відмовлено.
Зазначає, що на підставі частини дев`ятої статті 8 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023 - ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі – Закон № 1023 - ХІІ) вона має право на стягнення з відповідача на її користь неустойки за кожний день затримки усунення недоліків товару, понад чотирнадцять днів, що станом на 01 жовтня 2019 року становить 40 018,26 грн, виходячи з розрахунку:
- дата відправки холодильника до сервісного центру – 26 жовтня 2018 року;
- дата закінчення строку на усунення недоліків – 08 листопада 2018 року;
- кількість днів затримки усунення недоліків станом на 01 жовтня 2019 року – 327 днів;
- 12 237,90 грн – вартість придбаного товару;
- 122,38 грн (1 % від вартості товару) * 327 = 40 018,26 грн.
Вказує, що наявність недоліків у придбаному товарі, які не були усунені за чотирнадцять днів, неможливість користуватися холодильником, за які вона все одно повинна була сплачувати кредитні кошти, протиправна поведінка відповідача, приниження її честі і гідності як споживача, призвели до моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 5 000,00 грн.

В травні 2019 року Ярема – Лінькова Олександра Геннадіївна – представник ТОВ «Комфі Трейд» подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив мотивовано тим, що позов є недоведеним, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження вимог.
Згідно з нормою частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.
В даному випадку ремонт холодильника позивача не здійснювався, оскільки заявлений позивачем недолік в ході проведення діагностики в авторизованому сервісному центрі не підтвердився, про що зазначено в акті технічного стану виробу від 18 грудня 2018 року № 2122. Та обставина, що позивач не бажає забирати свій холодильник, не може бути розцінена як підстава наявності реальних недоліків у його роботі та підстава для стягнення неустойки.
За відсутності доказів недоліків холодильника, положення частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ застосуванню не підлягають.
Відповідачем не вчинено жодних неправомірних дій по відношенню до позивача, а в товарі відсутній дефект небезпечний для життя та здоров`я, і сама позивач не надала доказів наявності дефекту товару, який робить товар таким, що не відповідає рівню безпеки в розумінні Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», як і взагалі не надала доказів про наявність шкоди, заподіяної цим дефектом її життю та здоров`ю, а тому вимога про стягнення моральної шкоди є безпідставною.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року позов задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Комфі Трейд» повернути ОСОБА_1 холодильник Vestfrost CNF 186ZW. Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 неустойку за кожний день затримки усунення недоліків товару в розмірі 10 000,00 грн та 2 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Законом № 1023 – ХІІ передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Оскільки відповідач вимоги Закону № 1023 – ХІІ не виконав, не здійснив компенсацію сплаченої за товар грошової суми, не сплатив неустойку за затримку виконання вимоги про надання на час ремонту товару, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача за затримку усунення недоліків підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000,00 грн. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд врахував вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважав, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 2 000,00 грн.

17 квітня 2020 року ТОВ «Комфі Трейд» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуальнго права, просило: рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі; компенсувати за рахунок держави сплачений ТОВ «Комфі Трейд» судовий збір за подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив чи мали місце обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги і не навів доказів, якими підтверджуються ці обставини, не надав жодної оцінки доказам відповідача, а саме – акту сервісного центру про відсутність недоліку в товарі позивача, та не відхилив його в якості доказу, відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, чим було порушено принцип цивільного процесуального законодавства України стосовно рівності сторін, змагальності, доказування у справі та положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положення частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ щодо виплати неустойки споживачу, можуть бути застосовані виключно у випадку наявності недоліків товару та не усунення їх протягом 14 днів або в інший строк, який погоджений між продавцем та споживачем. Отже відсутність недоліку в товарі позивача повністю виключає можливість застосування до правовідносин норми частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ.
Зазначає, що правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди у суду першої інстанції не було. Споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. 

09 червня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з нормою частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Судом всупереч вказаної норми стягнуто з відповідача неустойку в розмірі 10 000, 00 грн без обгрунтування правової позиції, чому підлягає стягненню грошова сума саме в такому розмірі.

21 липня 2020 року ТОВ «Комфі Трейд» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

24 липня 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Комфі Трейд», в якому просила в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Комфі Трейд» відмовити.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Комфі Трейд» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 17 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Комфі Трейд» було укладено договір купівлі – продажу холодильника Vestfrost CNF 186ZW за 12 237,90 грн, що підтверджується товарним чеком від 17 серпня 2018 року.

В цей же день між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» укладено споживчий кредитний договір № 0-19-24 «К» на суму в розмірі 12 237,90 грн для оплати холодильника Vestfrost CNF 186ZW.

22 жовтня 2018 року позивач звернулася на гарячу лінію «COMFY» із вимогою усунути недолік у придбаному нею товарі – холодильнику Vestfrost CNF 186ZW.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Комфі Трейд» з вимогою про надання товару з обмінного фонду.

26 жовтня 2018 року вимога ОСОБА_1 була задоволена, останній надано холодильник LG GA – B359BQA з обмінного фонду.

Вказані обставини викладені сторонами в письмових поясненнях та підтверджені сторонами в судових засіданнях.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

18 грудня 2018 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою з проханням обґрунтувати причини знаходження холодильника в сервісному центрі впродовж майже двох місяців та вимогою повернути сплачені за товар кошти з урахуванням моральної шкоди.

На вказане звернення ТОВ «Комфі Трейд» надано відповідь від 29 грудня 2018 року № 4427 п - 03/07 про те, що згідно з виданим сервісним центром актом технічного стану виробу від 18 грудня 2018 року № 2122 заявлені дефекти в товарі – холодильнику Vestfrost CNF 186ZW не підтвердились, товар повністю справний, відповідає технічним характеристикам, заявленим виробником та може використовуватись за призначенням; повернути сплачені позивачем гроші за товар з урахуванням моральної шкоди відмовлено.

Згідно з товаро – транспортною накладною від 26 жовтня 2019 року ТОВ «Комфі Трейд» доставило за адресою ОСОБА_1 холодильник Vestfrost CNF 186ZW, однак остання його не прийняла.

Відповідно до Закону № 1023 – ХІІ цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

З пункту 22 частини першої Закону № 1023 – ХІІ вбачається, що споживач – це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1023 – ХІІ споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару (частина перша статті 8 Закону № 1023 – ХІІ).

Згідно з визначенням, що закріплене у статті 1 Закону № 1023 – ХІІ гарантійний строк – строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь – яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

За змістом частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом 14 днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

У частині чотирнадцятій статті 8 Закону № 1023 – ХІІ визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Пунктом 1 частини першої статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до частини третьої, п`ятої статті 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою. За кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.

Абзацом 2 частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ встановлено положення про те, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином, надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі здійснюється виключно із обмінного фонду (абзац 3 частини дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ).

Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк (частина третя статті 709 ЦК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. 

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третя статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 17 Закону у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Тобто, відповідно до цієї статті обов`язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Однак, вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції. Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалою суду апеляційної інстанції від 23 листопада 2020 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (далі – ТОВ «Судова незалежна експертиза України»).

Згідно з Висновком експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Цепи Юлії Володимирівни № СЕ – 1225-6-1210.20, складеним 05 березня 2021 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, у товарі – холодильнику Vestfrost, модель – CNF 186ZW, серійний номер – 1170386074016258700076 недоліки відсутні. Оскільки досліджуваний холодильник не має недоліків, відповідно причини виникнення недоліків не встановлювались. У досліджуваному холодильнику не виявлено несправності функції сигналу відкритих дверцят, тому оцінити чи є така несправність наслідком порушення правил експлуатації товару або зберігання холодильнику не вбачається. В процесі дослідження встановлено, що «функція сигналу відкритих дверцят» по суті є інформуванням споживача про виникнення помилки в роботі холодильника в процесі його експлуатації та може виникати в різних ситуаціях описаних в інструкції з експлуатації. Серед них: різке підвищення температури у камерах холодильника, низька напруга та інші. Товар – холодильник Vestfrost, модель – CNF 186ZW, серійний номер – 1170386074016258700076, не містить ознак чи інших слідів спроб усунення недоліків (ремонту).

Таким чином, висновки про відсутність у товарі – холодильнику Vestfrost, модель – CNF 186ZW, серійний номер – 1170386074016258700076 підтверджені не лише актом № 000000001, складеним 28 лютого 2018 року ПП «Будпостач», а й висновком ТОВ «Судова незалежна експертиза України» за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Отже, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи вищевикладені норми матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що придбаний товар має недоліки або фальсифікації товару ОСОБА_1 не надала. Порушень умов гарантійного обслуговування товару та порушень вимог частин третьої, п`ятої статті 709 ЦК України і частин дев`ятої статті 8 Закону № 1023 – ХІІ з боку відповідача судовою колегією не встановлено.

Оскільки позовні вимоги про визнання дій ТОВ «Комфі Трейд» протиправними, зобов`язання повернути товар та стягнення неустойки задоволенню не підлягають, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутні.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України). 

ТОВ «Комфі Трейд» при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатило судовий збір в розмірі 2 305,20 грн, що документально підтверджено платіжними дорученнями № 307 330 від 16 квітня 2020 року, № 313 825 від 03 червня 2020 року.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Комфі Трейд» підлягає задоволенню, а позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає компенсації ТОВ «Комфі Трейд» за рахунок держави.

Також, ТОВ «Комфі Трейд» оплатило проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується розрахунком № СЕ – 1225-6-1210.20 від 28 грудня 2020 року та платіжним дорученням № 348 161 від 11 січня 2021 року.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги та ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 сума в розмірі 6 000,00 грн за оплату проведення судової товарознавчої експертизи підлягає стягнення з позивача на користь відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» – задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року – скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди – відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» судовий збір в розмірі 2 305,20 грн (дві тисячі триста п`ять грн 20 коп.) за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч грн).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 травня 2021 року.

Головуючий                                                                                   А.В. Котелевець

Судді                                                                                                 І.В. Бурлака

В.Б. Яцина