29.04.21
22-ц/812/845/21
Провадження № 22-ц/812/845/21         Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О. 

                                       
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року                                             м. Миколаїв
                                                                                  справа № 483/2169/17
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого Данилової О.О.,
       суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О., 
       із секретарем Горенко Ю.В.
переглянувши в судовому засіданні в апеляційному порядку цивільну справу за скаргою  ОСОБА_1 
на дії державного виконавця
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 22 березня 2021 року суддею Шевиріною Т.Д. в приміщенні цього ж суду,
У С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Скриль О.М. (далі – Очаківського МВ ДВС).
Заявниця зазначала, що  судовим наказом Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 травня 2018 року з  ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповіідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ пред`явлено до виконання до Очаківського МВ ДВС. У березні 2021 року вона отримала розрахунок державного виконавця Скриль О.М. заборгованості зі сплати аліментів, з якого вбачається, що розмір заборгованості державний виконавець визначала відповідно до вимог статті 195 СК з застосуванням середнього заробітку для даної місцевості. Проте застосовані показники середнього заробітку у розрахунку не відповідають даним щодо розміру заробітної плати працівника для Миколаївської області, які опубліковані на офіційному сайті Державної служби статистики України.
Посилаючись на те, що невірно визначений показник середньої заробітної плати для даної місцевості вплинув на загальний розмір аліментів та порушив її права отримувача аліментів за статтею 195 СК, ОСОБА_1 просила визнати дії державного виконавця щодо нарахування аліментів неправомірними та зобов`язати виконавця здійснити перерахунок заборгованості за період з грудня 2017 року по лютий 2021 року.
Державний виконавець Скриль О.М. вважала скаргу необґрунтованою, посилаючись на застосування у розрахунку аліментів показників середньої заробітної плати за офіційною інформацією відділу статистики в Очаківському районі Головного Управлінням статистики у Миколаївській області, а з ІV кварталу 2020 року – за даними вебсайту Головного Управління статистики у Миколаївській області у розділі «Статистична інформація /за містами та районами/ринок праці/оплата праці та соціально-трудові відносини/середньомісячна номінальна заробітна плата штатних працівників (щоквартально).
Платник аліментів ОСОБА_2 , діючи через представника, вважав скаргу необґрунтованою, посилаючись на вірне застосування державним виконавцем показників середньої заробітної плати, визначених по Очаківському району Миколаївської області, де він проживає.
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22  березня 2021 року   у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати та задовольнити її скаргу. Апелянт посилалась на те, що не отримала вчасно документи, долучені суб`єктом оскарження до відзиву на скаргу, а суд порушив принцип рівності сторін, змагальності та справедливого розгляду, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вважає доводи своєї скарги обгрунтованими та доведеними, а заперечення державного виконавця та висновки суду – безпідставними.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 наголошував на відповідності закону дій державного виконавця та висновків суду першої інстанції.
Державний виконавець правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Справу розглянуто апеляційним судом в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду в системі відео зв`язку «EasyCon» у присутності заявника ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 .
Переглянувши справу за наявними в ній та доданими доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог  апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Спірні правовідносини виникли на стадії примусового виконання органами державної виконавчої служби судового рішення щодо стягнення аліментів, а саме при визначенні заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та регулюються нормами сімейного та виконавчого законодавства.
Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (частина 2 статті 195 СК України).
Відповідно до частини 1,3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»  порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Згідно з частиною 8  статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Аналогічне право на оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця закріплено і правилами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно із статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Отже, підставою для задоволення скарги є встановлення судом того факту, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження, і права чи свободи заявника були порушені.

Судом встановлено, що судовим наказом Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 травня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16).
14 травня 2018 року постановою державного виконавця Очаківського МВ ДВС відкрито виконавче провадження № 56410529 за виконавчим листом № 483/2169/17.
Місцем проживання ОСОБА_2 є с.Куцуруб Очаківського району Миколаївської області (а.с.14,60).
25 лютого 2021 року державним виконавцем ОСОБА_6 складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 22 грудня 2017 року до лютого 2021 року включно (а.с.47).
Розрахунок проведено з застосуванням середньої заробітної плати працівника на підставі даних відділу статистики в Очаківському районі Головного управління статистики у Миколаївській області та інформації з вебсайту Головного управління статистики в Миколаївській області по Очаківському району з урахуванням місця проживання платника аліментів (с.Куцуруб Очаківського району Миколаївської області).
Такими показниками є: за ІV квартал 2017 року – 3913,11 грн., за І квартал 2018 року -3884,13 грн., за ІІ квартал 2018 року- 4264,1 грн., за ІІІ квартал 2018 року -4495,93 грн., за ІV квартал 2018 року – 4657,73 грн., за І квартал 2019 року- 4752 грн., за ІІ квартал 2019 року – 5166,50 грн., за ІІІ квартал 2019 року – 5463,54 грн., за ІV квартал 2019 року – 5679,30 грн., за І квартал 2020 року – 5679, 28 грн., за ІІ квартал 2020 року – 5858,79 грн., за ІІІ та ІV квартал 2020 року та І квартал 2021 року – 6299,93 грн. 
На підставі встановлених обставин суд першої інстанції не виявив порушень державним виконавцем Очаківського МВ ДВС вимог сімейного та виконавчого законодавства, меж його повноважень за Законом України «Про виконавче провадження», а також прав чи свобод стягувача аліментів.
Висновки суду відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.
При цьому апеляційний суд не може прийняти до уваги посилання заявника ОСОБА_1 на необхідність застосування у розрахунках даних щодо середньої заробітної плати за регіонами, а саме по Миколаївській області   (а.с. 49-56).
Поняття "середня заробітна плата для даної місцевості" є макроекономічним показником, який збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Розраховується цей показник, виходячи із фонду оплати праці працівників , премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень. 
Сам розмір середньої заробітної плати , який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини 2 статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713. 
Аналіз цих показників свідчить про те, що вони є відмінними у різних регіонах (областях) країни та в межах регіону в залежності від економічного стану та чисельності адміністративно-територіальної одиниці (область, район, місто обласного або районного значення).
Метою запровадження правил частини 2 статті 195 СК України щодо показника середньої заробітної плати у даній місцевості є визначення розміру потенційного доходу, який може отримати платник аліментів безпосередньо за місцем свого проживання, та його застосування при розрахунку аліментів.
Такій меті відповідає застосування показника по тій місцевості, що найбільш відповідає адміністративно-територіальній одиниці, яка є місцем проживання платника аліментів.
Цією місцевістю у даній справі є Очаківський район Миколаївської області.
Застосування показника середньої заробітної плати за регіоном (Миколаївська область), на що посилається заявник, при обчисленні цього показника по Очаківському району Миколаївської області, який є місцевістю проживання боржника, було б не послідовним та безпідставним.

Не встановлено апеляційним судом і таких порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які би призвели до неправильного вирішення справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що судове засідання для розгляду скарги ОСОБА_1 призначене на 22 березня 2021 року. 
Того ж числа до суду надійшла (в електронній формі) заява ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності з додатковими поясненнями по суті спору (а.с.67-71).
Відзив суб`єкта оскарження на скаргу ОСОБА_1 направлено заявнику на електронну пошту (а.с.74).
З клопотаннями про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, відкладення розгляду справи, або надіслання копій документів, не отриманих від суб`єкта оскарження, ОСОБА_1 не зверталась. 
Посилаючись на порушення судом першої інстанції положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду, ОСОБА_1 не зазначила, якими процесуальними діями суд позбавив її «розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною».
Отже, посилання апелянта на порушення судом при розгляді справи принципів рівності сторін, змагальності та справедливості не можна вважати переконливим.
Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року залишити без змін .
Постанова набирає законної сили з дня  прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.

Головуючий                                        О.О.Данилова

Судді:                                                В.В.Коломієць 

Н.О.Шаманська

---------------------------------
повну постанову складено 29 квітня 2021 року