ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1383/19  Номер провадження 22-ц/814/751/21	Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Панченка О.О., Одринської Т.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

                                                В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 14 червня 2003 року по 24 червня 2014 року та мають трьох спільних неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на трьох дітей у твердій грошовій сумі 1500,00 грн на кожну дитину, а всього 4500,00 грн щомісячно, починаючи з 11 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.
Враховуючи економічні зміни у державі та матеріальний стан відповідача, який продовжує виплату аліментів на утримання дітей тільки у визначеній судом грошовій сумі, прохала збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 4500,00 грн на кожну дитину, що становить 13500,00 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12 січня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання трьох дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1500,00 грн до 3400,00 грн на кожну дитину, загальна сума 10 200,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому враховуючи витрати позивача на дітей та фінансовий стан відповідача, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 січня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів. Вважає, що висновки, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, а також судом неправильно застосовані норми матеріального права.
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не було доведено в судовому порядку існування підстав для збільшення розміру аліментів, які передбачені статтею 192 СК України.
На думку скаржника, судом не було враховано того, що позивач проживає разом з дітьми та своїм чоловіком у будинку, який перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а також того, що матеріальний і сімейний стан відповідача змінився: працює приватним підприємцем і має мінливий дохід; на його утриманні перебувають матір, батько, непрацююча дружина на її донька від першого шлюбу.
Разом з тим, в апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що посилання в оскаржуваному рішенні на статтю 183 СК України є хибним, адже вказана нормативно-правова норма застосовується при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу).
Узагальнені доводи інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Вважає, що апеляційна скарга є безпідставною, так як оскаржуване рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим. Також у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що твердження скаржника щодо його матеріального становища є штучно створеними для відображення його матеріальної неспроможності сплачувати аліменти в більшому розмірі.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Також в пункті 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Разом з тим, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (пункт 3 частини першої статті 176 ЦПК України).
Враховуючи, що позивач у своїй позовній заяві просила збільшити розмір аліментів до 4500,00 грн на кожну дитину, що становить 13500,00 грн щомісячно, то ціна позову у даному позові становить 13500,00 грн х 6 =81000,00 грн.
Тому враховуючи, що ціна позову становить 81000,00 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
Щодо обставин справи
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що з 14 червня 2003 року по 24 червня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Ленінського районного суду м. Полтави.
За час шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилося троє спільних дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 3-5).
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у грошовій сумі 1500,00 грн на кожну дитину, загальна сума щомісяця 4500,00 грн до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11 липня 2014 року (т.1 а.с. 6).
07 серпня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що 07 серпня 2015 року складено відповідний актовий запис №186 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (т.1 а.с. 7).
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статтей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 зазначено, що, враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до пунктів 1-3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення суду, зокрема, має бути зазнач ено: фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення ; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Із рішення суду вбачається, що суд першої інстанції послався на розмір доходів відповідача, однак не вказав, яким чином змінився матеріальний стан відповідача чи позивача.
При цьому, аналізуючи матеріали справи колегія суддів приходить до такого висновку. 
Щодо економічних змін в державі
ОСОБА_9 збільшення прожиткового мінімуму
В позовній заяві позивач вказує, що значно збільшився прожитковий мінімум на дітей, однак вказана обставина не може бути підставою для задоволення позову виходячи із таких мотивів.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
У статті 192 СК України тільки вказано на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Отже, збільшення прожиткового мінімуму не є самою по собі підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів.
Щодо збільшення цін, зокрема, на продукти харчування, одяг, зміни цін на навчання
В позовній заяві позивач також посилається на ту обставину, що збільшились ціни на продукти харчування, одяг, вартість навчання, однак вказані обставини в розумінні статті 192 СК України не являються підставою для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про погіршення матеріального стану позивача чи покращення матеріального стану відповідача. 
Щодо покращення матеріального становища платника аліментів
Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами частини другої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно частини четвертої вищевказаної статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Як передбачено у частині п`ятій статті 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причини неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Позивачем на підтвердження покращення матеріального становища відповідача, що є платником аліментів, зазначено, що ОСОБА_1 : 
у 2019 році погасив всю заборгованість по аліментам, яка існувала, а саме 44994,75 грн, що підтверджується постановою про зняття арешту з коштів від 15 лютого 2019 року (т.1 а.с. 133);
у 2018 році зареєстрував за собою квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою №183320889 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої 04 вересня 2018 року за  ОСОБА_1  зареєстровано на праві приватної власності вказану квартиру (т.1 а.с.129); 
у 2016 році придбав житловий будинок в АДРЕСА_2 , на підтвердження чого до суду надано витяг з ОСОБА_10 , в якому зазначено, що 10 грудня 2016 року була здійснена державна реєстрація зазначеного житлового будинку на ОСОБА_1 (т.1. а.с. 128); 
у 2019 році придбав будинок в АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою №183319701 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої 31 серпня 2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності вказаний будинок (т.1. а.с. 127);
придбав три земельні ділянки в Київській області площею 0,25 га, 0,2118 га та 0,2498 га, що підтверджується інформаційною довідкою №183320322 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягами з Опендатабот (т.1 а.с. 124-126); 
у власності перебуває квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою №183319406 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якої 29 січня 2004 року за ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності вказану квартиру (т.1 а.с. 123). 
Також зазначено, що за останні роки відповідач придбав у власність автомобілі: DODGE реєстраційний номер НОМЕР_2 ; FIAT реєстраційний номер НОМЕР_3 ; LANCIA 2008 року випуску; TESLA реєстраційний номер НОМЕР_4 . На підтвердження цього факту позивачем надано до суду відповідь на звернення МВС України про те, що LANCIA 2008 року випуску зареєстрована на ОСОБА_11 та фототаблиці, на яких зображено чоловіка біля автомобіля TESLA, реєстраційний номер НОМЕР_4 . 
Зі слів спільних знайомих, позивачу стало відомо і про те, що відповідач працевлаштувався на іншу роботу з більшою заробітною платою.
ОСОБА_2 надала суду угоду на освіту в приватному навчально-виховному комплексі Оксани Данько від 06 лютого 2018 року, з якого вбачається, що один місяць навчання у даному закладі коштує 4220,00 грн та угоду на харчування від 20 грудня 2018 року, у якому зазначено, що один день харчування коштує 150,00 грн.
Разом з тим, ОСОБА_2 надала до суду першої інстанції довідки з медичних установ та виписний епікриз з історії хвороби 1109/795М, в яких зазначено, що ОСОБА_3 поставлено діагноз синдром WPW та те, що 28 березня 2019 року йому в плановому порядку виконано операцію: катетерна деструкція лівостороннього ДПШЗ (т/с пункція).
Однак, вищевказані докази про покращення матеріального становища відповідача спростовуються матеріалами справи, адже вбачається, що квартира ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , була зареєстрована за відповідачем 29 січня 2004 року, тобто за час перебування позивача і відповідача у шлюбі. Разом з тим, відповідачем зазначено, що для купівлі квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ним було взято позику, що підтверджується договором безпроцентної позики від 27 січня 2016 року, укладеного між ОСОБА_12 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник).
Що ж стосується доводів позивача щодо автомобілів та заробітної плати відповідача, то вони не підтверджуються доказами, а ґрунтуються на припущеннях позивача, що в свою чергу виключає можливість взяти їх до уваги, адже цивільним процесуальним законодавством передбачена пряма вказівка на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 не надала достатніх доказів того, що у відповідача ОСОБА_1 покращилось матеріальне становище, адже з наданих до суду доказі неможливо встановити даний факт. Окрім того, відповідачем надано електронну декларацію ОСОБА_7 з якої вбачається, що дохід ОСОБА_2 за 2018 рік від зайняття підприємницькою діяльності становить 659000,00 грн та за гонорари або інші виплати згідно з цивільно-правовими правочинами позивач отримала 110000,00 грн.
Щодо витрат, які несе позивач на навчання та у зв`язку із хворобою дитини 
Твердження заявника про те, що вона несе витрати за відвідування дитиною приватного навчально-виховного комплексу ОСОБА_13 та пов`язані з хворобою ОСОБА_3 , не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати мають характер додаткових витрат, що є підставою для звернення до суду із позовом у порядку статті 185 СК України.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати понесені відповідачем за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 січня 2021 року - скасувати. 

У задоволенні позову ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів – відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2021 року.

Головуючий                                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                                        О.О. Панченко 

Т.В. Одринська