07.05.21
33/812/108/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді                 Фаріонової О.М.

за участю секретаря                          Чистої В.В.

особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності          ОСОБА_1 

        розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 лютого 2021, якою 

ОСОБА_1 , 1976 року народження, липня місяця 24 числа, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови судді, 11 листопада 2020 року о 17 год. 30 хв., за адресою: м. Миколаїв, вул. Південна, 39-А, в приміщенні магазину «АТБ маркет», ОСОБА_1 знаходився без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, що закриває ніс та рот, чим порушив вимоги абз. 1 пп. 1 п. 10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641, зі змінами внесеними постановою КМУ від 13.10.2020 №956.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. З даною постановою апелянт не погоджується, вважає її незаконною. 

Апелянт зазначив, що розгляд відбувся у його відсутність безпідставно, чим було порушено його право на надання пояснень в суді, а також подавати клопотання.

Зазначив, що коли йому вручили протокол про адміністративне правопорушення, він потребував виклику та присутності захисника, про що зазначив у протоколі, але дану законну вимогу було грубо проігноровано. Вказав, що йому лише пояснили, що він не має такого права, чим, на думку апелянта, було грубо порушено його право на захист. 

Вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті адміністративного правопорушення, що, на думку апелянта, є грубим порушенням ст. 256 КУпАП. Зазначив, що в протоколі не вказано, яку саме маску він повинен був одягнути, якого типу, моделі, виду, що позбавляє його знати, в чому його звинувачують. 

Також апелянт зазначив, що він був позбавлений можливості надати пояснення в суді, письмові докази, в тому числі, факту того, що ним оскаржувався в Окружному адміністративному суді м. Києва 11 постанов Кабінету Міністрів України, зокрема і постанова № 641 від 22.07.2020.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив таке.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є правильними та підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серія АА №084398 від 11.11.2020; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 11.11.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.11.2020; даними відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази підтверджують, що 11 листопада 2020 року о 17 год. 30 хв., за адресою: м. Миколаїв, вул. Південна, 39-А, в приміщенні магазину «АТБ маркет», ОСОБА_1 знаходився без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, що закриває ніс та рот, чим порушив вимоги абз. 1 пп. 1 п. 10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641, зі змінами внесеними Постановою КМУ від 13.10.2020 №956. 

Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону  № 530-IX від 17.03.2020) передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма  ст. 44-3 КУпАП  носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону та інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що регулюють та встановлюють певні санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми. 

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19", Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» , на території України запроваджені карантинні заходи, спрямовані на запобігання та зупинення спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував тієї обставини, що перебував у приміщенні магазину без захисної маски, що закриває ніс та рот, оскільки, на його думку, зазначена вимога є незаконною та обмежує його права.

Між тим, в даному випадку, ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 №956, якою заборонено на період дії карантину перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. 

Твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті адміністративного правопорушення, зокрема, йому не зрозуміло, яку саме маску йому необхідно було одягнути, є непереконливими, оскільки в протоколі чітко зазначено, що ОСОБА_1 знаходився в приміщенні супермаркету без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, що закриває ніс та рот.

Між тим, немає значення, якого типу, виду та якої моделі повинна бути маска. 

Доводи апелянта про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому було відмовлено у його вимозі про залучення захисника, не є слушними, оскільки КУпАП не передбачено обов`язкової присутності захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Таким правом ОСОБА_1 мав змогу скористатися під час судового розгляду або під час апеляційного розгляду поданої ним апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  зазначив, що ним оскаржено Постанови Кабінету Міністрів України щодо запроваджених карантинних заходів, спрямованих на запобігання та зупинення спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, які, на його думку, є незаконними. Однак, у даному випадку, предметом судового розгляду є вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення нормативних актів, які є чинними, а не встановлення законності впроваджених Кабінетом Міністрів України обмежень на період карантину. 

Суддя дійшов обґрунтованого висновку, що  ОСОБА_1 11.11.2020 знаходився в приміщенні магазину «АТБ маркет» без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, що закриває ніс та рот, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Також суддя під час розгляду справи правильно врахував, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 06.11.2020 №1000-ІХ», ст. 44-3 доповнено частиною другою, яка передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. 

Цей закон набрав чинності 21.11.2020, та пом`якшив відповідальність за адміністративне правопорушення, у вчиненні якого визнаний винним ОСОБА_1 .
При постановленні рішення суддя звернув увагу, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяла нова редакція ст. 44-3 КУпАП, яку доповнено частиною другою та відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. 

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. 

Диспозиція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП установлює відповідальність саме за діяння, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_1 , а відповідальність за цією статтею передбачає стягнення у виді штрафу, який більш м’який, ніж раніше був передбачений ст. 44-3 КУпАП у редакції Закону України № 530-IX від 17.03.2020.

За такого, беручи до уваги те, що акти, які пом`якшують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, зважаючи на ст. 8 КУпАП про зворотну дію закону в часі, суддя дійшов вірного висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. 

Суд вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга ОСОБА_1 такою, що не підлягає задоволенню. 

Хоча справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , однак він скористався правом апеляційного оскарження, під час якого фактично поновлені його процесуальні права. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2021, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - залишити без змін. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.М. Фаріонова