Справа № 463/1831/20                                Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І. 
Провадження № 22-ц/811/2871/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:96

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                25 травня 2021 року                                  м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря - Юзефович Ю.І., 
з участю: заявника  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Щирецька селищна рада Пустомитівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, 

                                        в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і є його матір`ю.
Свої вимоги обгрунтовував тим, що у паспорті громадянина України його прізвище вказано: « ОСОБА_1 », а в свідоцтві про народження, дублікат якого, взамін втраченого, йому було видано Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 20.02.2020 року, вказано прізвище: « ОСОБА_1 », як прізвище його покійної матері - ОСОБА_2 .
Вважає, що в паспорті допущено помилку при написанні його прізвища, але, незважаючи на це, він прийняв спадщину після смерті своєї матері та отримав у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.04.1994 року, в якому також його прізвище вказано « ОСОБА_1 », а прізвище його матері - « ОСОБА_1 ». 
Разом з тим, у Пустомитівському районному суді Львівської області розглядається цивільна справа №450/4028/19 за його позовом до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, в якій предметом спору є право матері та, відповідно, його право, як спадкоємця, на безоплатну приватизацію земельної ділянки (паю), а тому у зв`язку із розбіжністю у прізвищах виникла необхідність встановити даний факт. 
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.
Рішення суду оскаржив заявник ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким його заяву задовольнити.
Вважає, що він належним чином обгрунтував свою вимогу про встановлення факту родинних відносин з його покійною матір`ю і надав достатньо доказів на підтвердження цього факту.
На його переконання, суд не дав належної правової оцінки доказам, які є в матеріалах справи, і безпідставно відмовив у задоволенні заявлених вимог.
В судове засідання заінтересована особа - Щирецька селищна рада Пустомитівського району Львівської областіне з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у її відсутності. 
Заслухавши пояснення заявника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від  31.03.1995 року №5  «Про  судову практику  в справах  про встановлення  фактів,  що мають  юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У пункті 2  постанови Пленуму  Верховного Суду  України №7  від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.
Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).
Звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1 зазначав, що встановлення факту родинних відносин між ним та матір`ю необхідно йому для реалізації свого права в порядку спадкування після смерті матері на безоплатну приватизацію земельної ділянки (паю), яке належало їй, але не визнається Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, відтак, встановлення даного факту заявник пов`язує з наступним вирішенням спору про право.
Отже, під час розгляду даної справи встановлено існування спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому, в силу наведених вище норм ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду. 
При цьому, заявнику необхідно роз`яснити, що він має право подати позов на загальних підставах.
Керуючись ст.ст. 294, 315, 367, 374 ч.1 п.4, 377, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2020 року скасувати.
Заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 04 червня 2021 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М.

Судді:                                                                 Копняк С.М. 
       
                                                                Ніткевич А.В.