ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року                                                                                      Справа № 580/5585/20

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:            Епель О.В., 
суддів:                                     Вівдиченко Т.Р., Губської Л.В., 
за участю секретаря           Сакевич Ж.В.,
представника позивача          Волкова П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фермерського господарства «Гордієнко Володимир Анатолійович» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі

за позовом           фермерського господарства 
« Гордієнко Володимир Анатолійович »

до                     Державної податкової служби України,
                              Головного управління Державної податкової служби 
у Черкаській області
                    
про                     визнання протиправним та скасування рішення
і зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Фермерське господарство « Гордієнко Володимир Анатолійович » (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач-1), Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі - відповідач-2) про:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 26.08.2020 № 1869370/39566906 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 28.07.2020 №2/-, складеної фермерським господарством «Гордієнко Володимир Анатолійович» (ЄДРПОУ 39566906);
- зобов`язати Державну податкову службу України (ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.07.2020 № 2/-, складену фермерським господарством «Гордієнко Володимир Анатолійович» (ЄДРПОУ 39566906), за датою її подання до реєстра.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване позивачем рішення податкового органу містить законну підставу для відмови в реєсмтрації поданої позивачем податкової накладної в ЄРПН.
При цьому, суд вказав, що ФГ «Гордієнко В.А.» для реєстрації подапткової накладної не було надано контролюючому органу технічні паспорти на автомобілі ГАЗ НОМЕР_1 , МТЗ причіп/напівпричіп НОМЕР_2 , ЗІЛ НОМЕР_3 та умови використання, якими відповідно до ТТН від 23.07.2020 №№2, 4, 5, 6, 3 здійснювалося перевезення ячменю (з поля на елеватор), що би підтверджували право власності та/або користування/оренди (компенсацію зношення) з боку ФГ «Гордієнко В. А.».
Крім того, суд зазначив, що позивачем не було надано контролюючому органу доказів оплати праці 2 найманих працівників, оренди комбайну, використання у діяльності основних засобів ГАЗ 53, трактор 892, ЗИЛ 4331 та оренди земельної ділянки площею 86,3375 га у 23 фізичних осіб згідно договорів оренди та/або реєстрації речового права в реєстрі нерухомого майна не надано.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивачем не надані первинні документи з достовірною інформацією щодо площі земельної ділянки, кількості відвантаженого ячменю вирощеного з власного зерна, звітності, актів приймання - передачі товарів/послуг/робіт, проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання транспорту, які б свідчили про відсутність ознак ризиковості платника податків у визначенні ПДВ, установлених під час податкового контролю.
Приходячи до такого висновку, суд фактично перевірив товарність операцій позивача, за якими складено відповідну податкову накладну та зазначив, що право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що для реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН ним було надано контролюючому органу всі первинні документи, які підтверджують її здійснення та які він вважав за необхідне надати.
При цьому, апелянт вказує, що в квитанції податкового органу про зупинення реєстрації такої податкової накладної не було зазначено, які саме документи позивачу слід надати, що така квитанція взагалі була складена податковим ороганом без дотримання вимог Порядку № 1165 та не містила необхідних даних.
Водночас, в обґрунтування своєї правової позиції апелянт посилається на практику Верховного Суду у відповідній категорії спорів.
Крім того, апелянт зазначає, що навіть у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної контролюючим органом не зазначено чіткого переліку документів, які, на його переконання, не були подані платником і стали підставою для прийняття такого рішення.
Також апелянт стверджує про ознаки кримінального правопорушення в діях посадових осіб відповідача та ДПС України та підробку документів.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Крім того, у своїй апеляційній скарзі апелянт просить постановити окремі ухвали, якими довести до відома Черкаської обласної прокуратури, керівника ДПС, КМУ та Мінфіну факти підробки посадовими особами відповідачів протоколу засідання Комісії від 26.08.2020 № 104, а також факти незаконного проведення засідання Комісії 08.09.2020 та прийняття на ньому рішень, оформлених протоколом № 52.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
24.05.2021 від предстанвика позивача надійшло клопотання про розгляд цієї справи у відкритому судовому засіданні. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021  зазначене клопотання було задоволено, суд вирішив перейти із письмового провадження у відкрите судове засідання та призначив цю справу до судового розгляду на 22.06.2021 о 13:25 год., а також ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання від 01.06.2021, апеляційним судом здійснено заміну відповідача - ГУ ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 43142920) на правонаступника ГУ ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 44131663).
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.
Крім того, разом із відзивом відповідачем подано клопотання про заміну відповідача - ГУ ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 43142920) на правонаступника ГУ ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 44131663), але таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відповідне питання вже було вирішено судом 01.06.2021 під час вирішення питання про перехід у відкрите судове засідання. 
У судовому засіданні представник позивача заявлені апеляційні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в його скарзі, а також зазначив, що на його переконання оспорюване рішення прийнято взагалі неуповноваженим складом Комісії.
Представники відповідачів у судове засідання не прибули. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, фермерське господарство « Гордієнко Володимир Анатолійович » (далі - ФГ «Гордієнко Володимир Анатолійович») (код ЄДРПОУ 39566906) зареєстровано як платник ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Черкаській області.
27.07.2020 між ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» (покупець) та ФГ «Гордієнко   В.А.» (продавець) укладено договір поставки № К2007-3967. Відповідно до пункту 1.1 постачальник зобов`язується поставити і передати, а покупець прийняти і оплатити с/г продукцію - ячмінь фуражний 3-го класу урожаю 2020 року. Згідно пункту 3.1 кількість товару 40,500 метричних тон +/- 5% у заліковій вазі. Відповідно до пункту 4.2 договору загальна вартість товару становить 180562,50 грн, ПДВ 7559,20 грн, разом 216  675 грн., що не відповідає фактичним обставинам 180562,50 + 7559,20 = 188121,70. Згідно пункту 5.1 постачальник зобов`язується передати товар на умовах EXW (франко-склад/елеватор) ТОВ Укр ЕлКО Сердюківський зерносклад, Черкаська область, Смілянський район, ст. Сердюківка, вул. Залізнична 1. Згідно пункту 6.1 покупець сплачує 80 % вартості   товару в українських гривнях шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з дати передачі права власності на товар. 28.07.2020 позивачем видано рахунок фактуру № 2 для ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» у сумі 216701,59 грн., у т.ч. ПДВ 36116,93 грн.
28.07.2020 позивачем видано видаткову накладну № 2 для ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» у сумі 216701,59 грн., у т.ч. ПДВ 36116,93 грн.
Відповідно до меморіального ордеру від 29.07.2020 ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» сплачено на користь ФГ «Гордієнко В.А.» за договором від 27.07.2020 згідно рахунку від 28.07.2020 № 2-80 кошти у сумі 173361,27 грн.
28.07.2020 позивачем направлено на реєстрацію до ЄРПН ПН від 28.07.2020 № 2 у сумі 216701,59 грн., у т.ч. ПДВ 36116,93 грн.
Згідно з квитанцією від 11.08.2020 за результатами обробки реєстрація ПН від 28.07.2020 № 2 зупинена: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1003 відсутні в табличці даних платника ПДВ, як товару, що на постійній основі постачається (виготовляється), та їх обсяг дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання товару та обсягу його постачання
У квитанції про зупинення реєстрації ПН в ЄРПН було зазначено про необхідність подання документів щодо підтвердження інформації в ПН/РК, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН.
18.08.2020 до пояснень відповідачу 1 позивачем надано: звіт № 37-СГ про збирання врожаю с/г культур від 01.08.2020; договір складського зберігання зерна від 22.07.2020 №44-3 з додатками; складська квитанція на зерно від 28.07.2020 №4219; платіжне доручення від 28.07.2020 № 96; акт-розрахунок   від 28.07.2020 №74, 16.06.2020 №ЦБ-15577,   24.06.2020 №302, 18.05.2020 №1420, 19.05.2020 №585, 15.06.2020 №3435, 28.02.2020 №650, 05.03.2020 № АС-0000, 15.06.2020 №3433, 18.05.2020 №2391, 15.06.2020 №АС-0000673; акт   від 28.07.2020 №СЗ-0000123; видаткова накладна від 21.05.2020 №К183; рахунок-фактура   від 28.07.2020 №2; договір поставки   від 27.07.2020 № К2007-3967; видаткова накладна   від 16.04.2020 №ЦБ-6390; ТТН   від 23.07.2020 №4; видаткова накладна від 06.11.2019 №3312; видаткова накладна від 28.07.2020 №2; довіреність від 28.07.2020 серії 12 ААЄ №928373; меморіальний ордер від 29.07.2020 №30954652; ТТН   від 23.07.2020 №2; ТТН   від 23.07.2020 №4; ТТН від 23.07.2020 №5; ТТН   від 23.07.2020 №6; ТТН від 23.07.2020 №3; договір оренди приміщення від 01.06.2020 №Б/Н; договір поставки від 16.04.2020   № У-1561-2020-Чк з додатком; договір про надання послуг від 01.07.2020; договір купівлі-продажу №1478; бухгалтерська довідка від 18.08.2020 №1
26.08.2020 головою комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН №  1869370/39566906 прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН від 28.07.2020 № 2/- в ЄРПН (а.с.158-159 т.1). Підставою відмови зазначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів прийняття - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
01.09.2020 позивачем подано скаргу до Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення від 26.08.2020 № 1869370/39566906.
Рішенням від 08.09.2020 № 48699/39566906/2 відмовлено у задоволенні такої скарги, рішення від 26.08.2020 залишено без змін
Вважаючи протиправним вищевказане рішенн Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
У пункті 188.1 статті 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).
У пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України визначено, що ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з п.п. 12, 13 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до п.п. 74.2, 74.3 ст. 74 ПК України в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 
а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; 
в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Згідно з п.п. 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).
Пунктом 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).
Згідно з п. 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Пунктами 2-7 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктами 9-11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
У пункті 6 Порядку № 1165 передбачено, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавством регламентовано чіткий порядок реєстрації податкових накладних в ЄРПН та правові підстави для зупинення їх реєстрації і для відмови у її здійсненні.
При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платника у зв`язку зі встановленням його ризиковості за вищевказаними Критеріями, податковий орган зобов`язаний не лише зазначити загальний пункт таких Критеріїв, а й вказати яким саме критеріям, на його думку, не відповідає платник та які конкретно документи йому слід надати. Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд. 
Така вимога є цілком обґрунтованою, оскільки від розуміння конкретного критерію, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. При цьому, тільки визначивши критерій, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.
Разом з тим, слід враховувати, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. 
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що реєстрацію поданої позивачем податкової накладної зупинено (як зазначено у квитанції) через встановлення ризиковості позивача з посиланням на п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій без визначення, які конкретно документи позивачу слід подати та/або пояснення для усунення виниклих сумнівів щодо задекларованої ним операції. 
Водночас, колегія суддів відзначає, що позивачем було подано контролюючому органу відповідні письмові пояснення та первинні документи на підтвердження такої операції в обсязі, який є достатнім для реєстрації податкової накладної.
Однак, у порушення вищенаведених нормативних приписів Комісією ГУ ДПС у Черкаській області прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної із зазначенням причиною для відмови ненадання первинних документів без визначення конкретних з них (не підкреслено відповідні документи, хоча форма рішення таке передбачає).
При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи фактично здійснено перевірку товарності операції, щодо якої позивачем подано на реєстрацію в ЄРПН спірну податкову накладну, що виходить за межі розуміння первинного моніторингу, який мав здійснюватися податковим органом у межах спірних правовідносин.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку щодо протиправності оскаржуваного позивачем у цій справі рішення Комісії ГУ ДПС у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, необхідності його скасування та відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати подану ним податкову накладну в ЄРПН датою її подання.
При цьому, судова колегія також зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тож, застосування в цій справі способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДПС зареєструвати подану позивачем податкову накладну в ЄРПН не є втручанням в її дискреційні повноваження та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.
Аналогічний підхід щодо обрання способу захисту порушеного права застосовано Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 у справі №  825/849/17 та від 06.03.2018 у справі № 826/4475/16.
Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що  воно відповідає вимогам  справедливості  і  забезпечує ефективне поновлення в  правах.
Крім того, у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.
Доводи відповідача про те, що позивачем не надано документів, необхідних для прийняття Комісією рішення про реєстрацію поданої ним податкової накладної, спростовуються матеріалами справи, оскільки, як було встановлено вище, позивачем подані всі необхідні для цього документи і в квитанції про зупинення реєстрації його податкової накладної не наведено переліку будь-яких конкретних документів, які б йому слід було подати.
Надаючи оцінку всі доводам учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №  30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі та вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                    
Отже, апеляційна скарга фермерського господарства «Гордієнко Володимир Анатолійович» підлягає задоволенню, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року - скасуванню, а позов - задоволенню повністю.
Крім того, у своїй апеляційній скарзі апелянт просить постановити окремі ухвали, якими довести до відома Черкаської обласної прокуратури, керівника ДПС, КМУ та Мінфіну факти підробки посадовими особами відповідачів протоколу засідання Комісії від 26.08.2020 № 104, а також факти незаконного проведення засідання Комісії 08.09.2020 та прийняття на ньому рішень, оформлених протоколом № 52.
Проаналізувавши відповідні доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 249 КАС України постановлення окремої ухвали є правом, а не обовязком суду, і в цьому випадку апеляційним судом при розгляді цієї справи у межах позовних вимог та підстав звернення до суду, відповідно до ст. 308 КАС України, не встановлено обставин, прямо передбачених наведеною нормою адміністративного процесуального законодавства для прийняття окремої ухвали.
Разом з тим, встановлення обставин щодо підробки документів, на які посилається апелянт, заявляючи клопотання про постановлення судом окремих ухвал, не належить до компетенції адміністративного суду та є прерогативою слідчих органів.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в цьому випадку відсутні достатні правові підстави для постановлення окремих ухвал, як на тому наполягає апелянт.
Розподіл судових витрат.
Так, відповідно до частин першої, шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судова колегія встановила, що за подання позову в цій справі та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 5255,00 грн., що відповідає ставкам судового збору, визначеним у Законі України «Про судовий збір», та підлягає стягненню на користь позивача пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Крім того, під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.
Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат, колегія суддів встановила, що між позивачем та адвокатом Волковим П.О. укладено договір про надання правової допомоги від 01.12.2020 № 34, в якому сторони погодили порядок та умови надання відповідних послуг, їх зміст та порядок здійснення розрахунків.
Адвокатом Волковим П.О. на підставі та відповідно виконання вказаного договору складено розрахунок витрат для складання акта приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому детально визначено конкретні послуги, що були ним надані позивачу, дати, періоди їх надання та обсяг витраченого часу і відповідну вартість таких послуг.
Також сторонами складено акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 22.06.2021, в якому визначено конкретні послуги, надані позивачу, їх вартість і витрачений час для їх надання.
Відповідно до рахунку-фактури від 22.06.2021 позивач сплатив адвокату Волкову П.О. 20000,00 грн. за надання правової допомоги при розгляді цієї справи в Шостому апеляційному адміністративному суді.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в цій справі є співмірним з наданим йому в ході апеляційного провадження обсягом правничої допомоги, враховуючи особливості саме цієї справи та спірних правовідносин. 
Крім того, від відповідачів не надходили клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 20000,00  грн. підтверджені документально, відповідають умовам, визначеним адміністративним процесуальним законодавством та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно з кожного з них. 
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Гордієнко Володимир Анатолійович» - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов фермерського господарства « Гордієнко Володимир Анатолійович » до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 26.08.2020 №  1869370/39566906 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 28.07.2020 № 2, складеної фермерським господарством «Гордієнко Володимир Анатолійович» (ЄДРПОУ 39566906).
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.07.2020 № 2, складену фермерським господарством «Гордієнко Володимир Анатолійович» (ЄДРПОУ 39566906), датою її подання на реєстрацію.
Стягнути на користь фермерського господарства «Гордієнко Володимир Анатолійович» (ЄДРПОУ 39566906) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області понесені позивачем судові витрати в розмірі 12627,50 (дванадцять тисяч шістсот двадцять сім гривень та п`ятдесят копійок) грн.
Стягнути на користь фермерського господарства «Гордієнко Володимир Анатолійович» (ЄДРПОУ 39566906) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України понесені позивачем судові витрати в розмірі 12627,50 (дванадцять тисяч шістсот двадцять сім гривень та п`ятдесят копійок) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 23 червня 2021 р.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                       Т.Р. Вівдиченко

                                                                                                       Л.В. Губська