ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11915/19                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді          Ключковича В.Ю.,
суддів          Беспалова О.О.,
          Грибан І.О.
за участю 
секретаря судового засідання                    Вітчинкіної К.О.,
представника позивача                    Бойка П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" та Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року (повний текст рішення складено 23.11.2020,суддя Мазур А.С.) у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" до Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування припису та наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, Державної служби геології та надр України, в якій просило:
- визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття припис Південого міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 29.11.2018 №108/2461-3; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.03.2019 №76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів», яким внесено зміни до пункту 2 додатку до наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489 в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 27.04.2001 №2461.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним припис Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 29.11.2018 №8108/2461-3 в частині, яка стосується зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" усунути порушення статті 24 Кодексу України про надра  у зв`язку з невиконанням пункту угоди від 29.09.2016 №2461 про умови користування надрами, а саме не проведенням повторної державної експертизи (через кожні п`ять років) та оцінки запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини; визнано протиправним і скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 11.03.2019 №76 "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів", яким внесено зміни до пункту 2 додатку до наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489, в частині зазначення підстав для зупинення дії наданого товариству з обмеженою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" спеціального дозволу на користування надрами від 27.04.2001 №2461; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ТДВ "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати; прийняти нове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог: визнати протиправним п. 2, 3 припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 29.11.2018 №8108/2461-3; визнати протиправним п. 1 припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 29.11.2018 №8108/2461-3 в частині невиконання пункту 2 припису від 22.07.2016 №88/2461-3.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства, заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані. У даній справі зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для адресата, полягає в тому, щоб «усунути порушення вимог законодавства», встановлені уповноваженою особою. Згідно п. 2, 3 припису в період з 01.01.2018 по 28.11.2018 відповідно до маркшейдерської документації, а саме: журналу обліку руху запасів корисних копалин видобуто 15,5 тис. м3 корисних копалин, тобто, факт видобування копалин є таким, що на момент проведення перевірки вже відбувся, а тому вчинити будь-які дії щодо виконання вимог припису в цій частині, вже є неможливим, тобто, вимога, зазначена в п. 2, 3 припису із даного приводу є неможливою до виконання, припис не містить вказівок яким саме чином позивач має усунути зазначене у ньому порушення.
Крім того, пелянт стверджує, що судом першої інстанції протиправно констатовано, що листом від 24.02.2017 №4318/13/14-17 повідомлено позивача про зупинення дії дозволу з 01.11.2017 у разі ненадання інформації щодо проведення вищевказаної експертизи, адже матеріали справи не містять повідомлення чи наказу про зупинення дії спеціального дозволу, наявність яких заперечує позивач та судом не з`ясовувалась обставина отримання цього повідомлення позивачем. Матеріали справи не містять лист від 24.02.2017 № 4318/13/14-17 Держгеонадра, про який зазначає суд першої інстанції, а тому не зрозуміло, на підставі чого суд надавав йому правову оцінку.
Також, не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року в частині задоволених позовних вимог, Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що під час проведення державного геологічного контролю було виявлено наступні порушення: не виконано пункт 2 припису №88/2461-3 від 22.07.2016 та пункт Угоди № 2461 від 29.09.2016  про умови користування надрами, а саме: не проведена повторна державна експертиза (через кожні п`ять років) та оцінка запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини; надрокористувач після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не зупинив (припинив) проведення на наданій ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами; не виконано пункт Угоди №2461 від 29.09.2016 про умови користування надрами, а саме: не зупинено проведення на наданій ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами.
Апелянт наголошує, що ч. 3 ст. 45 Кодексу України про надра передбачено, що запаси корисних копалин підлягають експертизі та оцінюються Державною комісією України по запасах корисних копалин у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, Дергеонадра вказує на правомірність вимоги  щодо проведення повторної експертизи запасів корисних копалин з метою об`єктивної оцінки мінерально-сировинної бази, забезпечення достовірності оцінених запасів корисних копалин відповідності їх якісних показників запланованим напрямам використання.
02.04.2020 від товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" надйшов відзив на апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог який задовольнити такі.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" здійснює господарську діяльність, зокрема, із добування піску, гравію, глин і каоліну; виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин; виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини.
В установленому порядку Держгеонадра видало товариству з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" спеціальний дозвіл на користування надрами від 27.04.2001 №2461 з метою видобування корисних копалин: суглинки, вторинної каоліни, каолініті піски, терміном дії до 27.04.2031.
29.09.2016 між позивачем та Держгеонадра укладено угоду від №2461 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин (далі - Угода №2461), яка є додатком до спеціального дозволу на користування надрами.
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Угоди №2461 Держгеонадара надає надрокористувачу право користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією Угодою та нормами діючого законодавства.
22.07.2016 Департаментом державного геологічного контролю Південний міжрегіональний відділ Держгеонадра проведено планову перевірку ТОВ «ПХЗ «Коагулянт», за результатами якої винесено припис №88/2461-3. Пунктом 2 припису назване підприємство у строк до 22.08.2016 зобов`язано усунути порушення, яке полягає в не проведенні ним повторної державної експертизи (через кожні п`ять років) та оцінки запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини, чим порушено вимоги пункту 25  постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865).
З рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17, яке набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019, вбачається, що наказом Держгеонадра від 19.12.2016 №489 зупинено дію наданого позивачу дозволу на користування надрами від 27.04.2001 № 2461 у зв`язку із наявністю підстав для анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних договорів на користування надрами, та листом від 23.12.2016 №24063/13/14-16 повідомлено     про надання йому 30 календарних днів для усунення порушень. Листом від 18.01.2017 №01/1-140 позивач повідомив Держгеонадра щодо усунення вказаних порушень. Наказом Держгеонадра від 01.02.2017 №49 внесено зміни до наказу від 19.12.2016 №489 в частині відтермінування дати зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами та листом від 24.02.2017 №4318/13/14-17 повідомлено позивача про зупинення дії дозволу з 01.11.2017 у разі ненадання інформації щодо проведення вищевказаної експертизи.
При цьому вищевказаним рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17 вімовлено у задоволенні позову ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» до Держгеонадра про визнання протиправними та скасування:
- припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 22.07.2016 №88/2461-3 в частині виявленого порушення - непроведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр та зобов`язання його усунути Товариству з додатковою відповідальністю «ПХЗ «Коагулянт»;
- наказу Держгеонадра від 25.10.2015 №373 «Щодо анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині усунення порушень законодавства про надра ТОВ «ПХЗ «Коагулянт»;
- наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489 «Про встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2461 від 27.04.2001 ТОВ «ПХЗ «Коагулянт».
На підставі Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Держгеонадра від 28.11.2017 №523, та наказу Держгеонадра від 08.10.2018 №389 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у листопаді 2018 року», направлення Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного екологічного контролю Державної служби геології та надр України на проведення перевірки від 26.11.2018 №108/2461-З    у період з 26.11.2018 по 29.11.2018 посадовими особами Державної служби геології та надр України проведено планову перевірку позивача.
У наказі Держгеонадра від 08.10.2018 №389 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у листопаді 2018 року» предмет планової перевірки суб`єктів господарювання не вказано.
У повідомленні Держгеонадра про проведення перевірки від 11.10.2018 №20402/83/14-18, надісланому на адресу позивача, зазначено що предметом перевірки є перевірка дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування.
Позивач отримання повідомлення про проведення перевірки не заперечував, як і не заперечував вручення директору ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» направлення на проведення перевірки від 26.11.2018 №108/2461-3.
За результатами перевірки Департаментом державного геологічного контролю Південого міжрегіонального відділу Держгеонадра складено акт від 29.11.2018 №108/2461-3, в якому зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме:
1) позивач не виконав пункт 2 припису від 22.07.2016 №88/2461-З та пункт угоди від 29.09.2016 №2461 про умови користування надрами, а саме: не проведено повторну державну експертизу (через кожні п`ять років) та оцінку запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини, що є порушенням  статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»,  статті 24 Кодексу України про надра;
2) позивач після зупинення дії дозволу не зупинив проведення на наданій ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами. На час перевірки згідно з наказом Держгеонадра від 19.12.2016 №489 дію спеціального дозволу призупинено. Згідно з наказом Держгеонадра від 01.02.2017 №50 відтерміновано дату зупинення спеціального дозволу до 01.11.2017. В період з 01.01.2018 по 28.11.2018 відповідно до маркшейдерської документації, а саме: журналу обліку руху запасів корисних копалин видобуто 15,5 тис.м3 корисних копалин, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 29.09.2016 №615;
3) позивач не виконав пункт угоди від 29.09.2016 №2461 про умови користування надрами, а саме: не зупинив проведення на наданій ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами після зупинення дії дозволу. На час перевірки згідно з наказом Держгеонадра від 19.12.2016 №489 дію спеціального дозволу призупинено. Згідно з наказом Держгеонадра від 01.02.2017 №50 відтерміновано дату зупинення спеціального дозволу до 01.11.2017. В період з 01.01.2018 по 28.11.2018 відповідно до маркшейдерської документації, а саме: журналу обліку руху запасів корисних копалин видобуто 15,5 тис.м3 корисних копалин, що є порушенням статті 24 Кодексу України про надра.
Заперечення позивача від 03.12.2018 №05/2819 до акту перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра, в в якому позивач висловив свою незгоду з висновками щодо суті виявлених порушень, до уваги не взяті.
З огляду на виявлені порушення Південний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра виніс припис від 29.11.2018 №108/2461-З про зобов`язання позивача у строк до 31.12.2018 усунути виявлені порушення шляхом надання до Держгеонадра документів та матеріалів, що підтверджують факт усунення порушень:
1) не виконано пункт 2 припису №88/2461-3 від 22.07.2016 та пункт Угоди № 2461 від 29.09.2016  про умови користування надрами, а саме: не проведена повторна державна експертиза (через кожні п`ять років) та оцінка запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини, що є порушенням статті 7 Закону України №877 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 24 Кодексу України про надра;
2) надрокористувач після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не зупинив (припинив) проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами. На час перевірки згідно з наказом Держгеонадр від 19.12.2016 № 489 дію спеціального дозволу призупинено. Згідно наказу Держгеонадр від 01.02.2017 №50 відтерміновано дату зупинення спеціального дозволу до 01.11.2017. В період з 01.01.2018 по 28.11.2018 відповідно до маркшейдерської документації, а саме: журналу обліку руху запасів корисних копалин видобуто 15,5 тис.м3 корисних копалин, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 29.09.2016 № 615;
3) не виконано пункт Угоди №2461 від 29.09.2016 про умови користування надрами, а саме: не зупинено проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених Дозволом, після зупинення дії Дозволу. На час перевірки згідно наказу Держгеонадр від 19.12.2016 №489 дію спеціального дозволу призупинено. Згідно наказу Держгеонадр від 01.02.2017 №50 відтерміновано дату зупинення спеціального дозволу до 01.11.2017. В період з 01.01.2018 по 28.11.2018 відповідно до маркшейдерської документації, а саме: журналу обліку руху запасів корисних копалин видобуто 15,5 тис.м3 корисних копалин, що є порушенням статті 24 Кодексу України про надра.
Водночас, наказом Держгеонадра від 11.03.2019 №76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» внесено зміни до пункту 2 додатку до наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489 в частині доповнення підстав для зупиненя дії спеціального дозволу на користування надрами від 27.04.2001 №2461. Зокрема, зазначено про порушення статті 24 Кодексу України про надра; пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865; абзац третій статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, є підставою для зупинення спеціального дозволу на користування надрами. Разом з тим позивачу надано 30 календарних днів для усунення порушень.
Не погоджуючись із вищевказаними приписом та наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи частково у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, що:
-  обставини щодо правомірності припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра від 22.07.2016 №88/2461-З, а отже й пункту 2 цього припису, встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню в межах даної адміністративної справи, отже, вимога Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра про зобов`язання позивача виконати пункт 2 припису від 22.07.2016 №88/2461-З, зазначена в пункті 1 оскаржуваного припису від 29.11.2018 №108/2461-З, є обґрунтованою, тому в цій частині підстави для задоволення вимоги позивача про визнання оскаржуваного припису протиправним і його скасування відсутні;
- позивачем порушено вимоги пункту 22 Порядку №615 та підпункту 5.5 пункту 5 Угоди №2461, а, отже, й вимоги статті 24 Кодексу України про надра, тому позивача правомірно зобов`язано усунути ці порушення, таким чином, підстави для задоволення вимоги позивача про визнання протиправним і його скасування оскаржуваного припису у вищевказаній частині відсутні. Надані позивачем пояснення стосовно неможливості виконати вимоги припису щодо зупинення робіт, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, на наданій ділянці надр після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами у зв`яку з тим, що факт порушення - видобування корисних копалин уже відбувся, в даному випадку не свідчить про протиправність такої вимоги, оскільки ця вимога спрямована на майбутнє.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією  Конституцією.
Кодексом України про надра регулюються відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Статтею 1 Кодексу України про надра  визначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.
Згідно зі статтями 13, 14 Кодексу України про надра  користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.
Статтею 15 Кодексу України про надра  визначено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено. Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.
Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.
Згідно зі статтею 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
В силу вимог Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 30.12.2015 (далі - Положення №1174), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується на реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Держгеонадра України (пункт 1), який здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7).
Пунктом 4 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).
Згідно з підпунктами 6 та 7 пункту 6 Положення №1174 Держгеонадра для виконання покладених на Службу завдань має право:
- вживати заходів до зупинення діяльності підприємств, установ та організацій, що здійснюють геологічне вивчення та використання надр (у тому числі нафтогазоносних) без спеціальних дозволів на користування надрами або з порушенням умов, передбачених такими дозволами;
- давати під час здійснення державного контролю за проведенням робіт з геологічного вивчення та раціонального і ефективного використання надр обов`язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства під час проведення зазначених робіт.
Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінекоенерго видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання (пункт 9 Положення №1174).
Пунктом 7 Положення №1174 визначено, що Держгеонадра здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Таким чином, Держгеонадра є органом державного нагляду (контролю) за геологічним вивченням надр та раціональним і ефективним використанням надр України.
Південий міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра є територіальним органом Держгеонадра.
Враховуючи вищевикладене, відповідачі мають право на підставі законодавства проводити перевірку надрокористувачів на предмет дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, виносити приписи про усунення виявлених порушень вимог цього законодавства, а також видавати накази з питань, що стосується їх діяльності.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 (набув чинності з 01.01.2017), зокрема, статтю 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» викладено у новій редакції, відповідно до абзацу восьмого частини другої якої уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Пунктом 9 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на Кабінет Міністрів України покладено зобов`язання протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Акт перевірки позивача від 29.11.2018 №108/2461-3, в якому зафіксовано виявлені перевіркою порушення, що стали підставою для винесення оскаржуваного припису і прийняття оскаржуваного наказу, складений за формою, затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 28.03.2013 №133.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №342 затверджено Методику розроблення критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), а також визнано такою, що втратила чинність  постанова Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 №752 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)».
Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 26.06.2019 №229 затверджено уніфіковану форму акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.03.2013 №133 «Про затвердження форм документів у сфері здійснення державного геологічного контролю».
Таким чином, станом на час проведення планової перевірки позивача у листопаді 2018 року уніфікованої форми акта, що складається за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, не було.
Разом з тим, колегя суддів погоджується з висновком суду першої інстанії, що з метою забезпечення безперервності виконання функцій щодо державного контролю і нагляду за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною Держгеонадра та її територіальні органи до затвердження уніфікованої форми актів правомірно використовували для оформлення результатів планових перевірок форму акта, затверджену наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.03.2013 №133 «Про затвердження форм документів у сфері здійснення державного геологічного контролю», який був чинним на момент проведення перевірки позивача.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2020 у справі №804/3193/17, спірні правовідносини у якій стосуються реалізації органами державного архітектурно-будівельного контролю наданих їм функцій та складення відповідних актів за результатами проведеними ними контрольних заходів.
Статтею 16 Кодексу України про надра  визначено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - Порядок №615), яким врегульовано питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначено процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.
Пунктом 10 Порядку №615, встановлено, що невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.
Так, між позивачем та Держгеонадра укладено Угоду №2461, яка є додатком до спеціального дозволу на користування надрами.
Положеннями підпункту 5.1 пункту 5 Угоди №2461 визначено права Держгеонадра, відповідно до яких названий державний орган має право, зокрема:
- видавати та направляти надрокористувачу в межах своєї компетенції відповідні приписи, розпорядження та/або повідомлення;
- проводити державний геологічний контроль відповідно до діючого законодавства;
- притягувати надрокористувача відповідно до діючого законодавства і умов цієї Угоди до відповідальності, в тому числі зупиняти дію дозволу або припиняти право користування надрами шляхом анулювання дозволу в установленому порядку.
За змістом підпункту 5.5 пункту 5 Угоди №2461 позивач при виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди взяв на себе зобов`язання, поміж іншого:
- дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами;
- проводити повторну державну експертизу та оцінку запасів родовища корисних копалин через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр;
- зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених дозволом, після зупинення дії дозволу або анулювання дозволу.
Відповідно до приписів  статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані, поміж іншого: здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
Відтак, відповідно до вимог статті 24 Кодексу України про надра позивач як надрокористувач зобов`язаний виконувати вимоги законодавства стосовно користування надрами, а також вимоги угоди про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем, що відповідно до пункту 10 Порядку №615 є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, зокрема Угоди №2461.
Відтак, враховуючи предмет перевірки, вказаний в повідомленні про проведення перевірки - дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування, Південний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра в межах повноважень та предмету перевірки перевірив стан виконання позивачем припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 22.07.2016 №88/2461-3, угоди від 29.09.2016 №2461 про умови користування надрами, а також виконання наказів Держгеонадра від 19.12.2016 №489 та від 01.02.2017 №49.
Щодо вчиненого позивачем порушення - невиконання позивачем пункту 2 припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра від 22.07.2016 №88/2461-З, що є порушенням статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та статті 24 Кодексу України про надра, колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до частини восьмої  статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Згідно з приписами статті 11 вказаного Закону суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра у ході перевірки позивача вірно встановлено невиконання ним пункту 2 припису №88/2461-3 від 22.07.2016, отже, наведене свідчить про невиконання ним частини восьмої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неможливість виконання пункту 2 припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра від 22.07.2016 №88/2461-З щодо проведення повторної державної експертизи (через кожні п`ять років) та оцінки запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини відповідно до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №264, яка на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1236 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» втратила чинність з 12.01.2011, а нова редакція цього пункту, яка набрала чинності з 03.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1108, не передбачає проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин кожні 5 років, оскільки вказане виходить за межі предмету спору у даній справі.
Окрім того, правомірність припису від 22.07.2016 №88/2461-З була предметом судового розгляду і рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17, яке набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019, відмовлено у задоволенні позовної вимоги ТОВ «ПХЗ «Коагулянт» про визнання протиправним і скасування цього припису.
Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України  визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, обставини щодо правомірності припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра від 22.07.2016 №88/2461-З, а отже й пункту 2 цього припису, встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню в межах даної адміністративної справи.
Колегія суддів при цьому зауважує, що пункт 1 оскаржуваного припису стосується не виконання безпосередньо пункту 25 згаданого Положення, а саме пункту 2 припису від 22.07.2016 №88/2461-З, який прийнятий у зв`язку з невиконанням позивачем цієї законодавчої норми, і є обов`язковим до виконання.
Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №826/1503/17 відкрите адміністративне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ПХЗ «Коагулянт» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019, і у разі скасування Верховним Судом рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17, рішення суду у даній адміністративній справі в частині, яка стосується відмови у задоволенні вимоги позивача про визнання протиправним пункту 1 припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра від 29.11.2018 №8108/2461-З щодо зобов`язання виконання пункту 2 припису від 22.07.2016 №88/2461-З відповідно до пункту 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.
Отже, вимога Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра про зобов`язання позивача виконати пункт 2 припису від 22.07.2016 №88/2461-З, зазначена в пункті 1 оскаржуваного припису від 29.11.2018 №108/2461-З, є обґрунтованою, тому в цій частині підстави для задоволення вимоги позивача про визнання оскаржуваного припису протиправним і його скасування відсутні, а тому, апеляційна скарга  в цій частині не підлягає задоволенню.
Щодо вчиненого позивачем порушення - невиконання пункту угоди від 29.09.2016 №2461 про умови користування надрами, а саме не проведено повторну державну експертизу (через кожні п`ять років) та оцінку запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини, що є порушенням статті 24 Кодексу України про надра, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо оскарження рішення суду першої інстанції в цій частині (частині задоволення позовних вимог), і в силу положень ст. 308 КАС України, судом апеляційної інстанції не переглядається.
Щодо порушень, які полягають в тому, що позивач після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не зупинив проведення на наданій ділянці надр роботи, передбачені цим дозволом, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 29.09.2016 №615, а також не виконав пункт Угоди №2461 і не зупинив проведення на наданій ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами після зупинення дії дозволу, що є порушенням  статті 24 Кодексу України про надра, колегія суддів вказує наступне.
Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, наказом Держгеонадра від 19.12.2016 №489 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами, наданого позивачу.
Наказом Держгеонадра від 01.02.2017 №49 відтерміновано дату зупинення спеціального дозволу до 01.11.2017.
При цьому, в Акті №108/2461-3 від 29.11.2018 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин ТДВ "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" та приписі №108/2461-3 від 29.11.2018 зазначено, що згідно наказу Держгеонадра від 01.02.2017 №50 відтерміновано дату зупинення спеціального дозволу до 01.11.2017, однак, згідно листа Держгеонадра від 30.11.2018 №646а-14/03 направленого позивачу, Держгеонадра повідомляє про допущення технічної помилки в Акті перевірки №108/2461-3 від 29.11.2018 та приписі №108/2461-3 від 29.11.2018: в матеріалах перевірки зазначений наказ Держгеонадр від 01.02.2017 №50 замість наказу Держгеонадр від 01.02.2017 №49 (а.с.98, т.1).
Однак, в апеляційній скарі позиач вказує, що судом першої інстанції протиправно констатовано, що листом від 24.02.2017 №4318/13/14-17 повідомлено позивача про зупинення дії дозволу з 01.11.2017 у разі неналання інформації щодо проведення вищевказаної експертизи, адже матеріали справи не містять повідомлення чи наказу про зупинення дії спеціального дозволу, наявність яких заперечує позивач та не з`ясовувалась обставина отримання цього повідомлення позивачем.
Щодо таких доводів, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17, яке набрало законної сили, встановлено, що наказом Держгеонадр України від 01.02.2017 року №49 внесено зміни до наказу від 19.12.2016 №489, в частині відтермінування дати зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, та листом від 24.02.2017 року №4318/13/14-17 повідомлено позивача, що у разі ненадання інформації щодо проведення експертизи, дію дозволу № 2461 від 27.04.2001 р. буде зупинено з 01.11.2017 року.
Також, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17 позивачу відмовлено у задоволенні його вимог про визнання протиправними і скасування наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489, тому обставини щодо правомірності цього наказу не підлягають доказуванню в межах даної адміністративної справи, а обставини щодо повідомлення позивача, що у разі ненадання інформації щодо проведення експертизи, дію дозволу № 2461 від 27.04.2001 р. буде зупинено з 01.11.2017 року, встановлено рішенням суду в іншій справі - №826/1503/17, яке є преюдиційним.
Отже, вищевказані накази Держгеонадра є чинними та відповідно до цих наказів з 01.11.2017 зупинено спеціальний дозвіл на користуваня надрами, наданий позивачу.
Згідно з приписами пункту 22 Порядку №615 після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.
Як зазначено вище, відповідно до положень підпункту 5.5 пункту 5 Угоди №2461 позивач при виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди взяв на себе зобов`язання, поміж іншого, дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами та зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених дозволом, після зупинення дії дозволу або анулювання дозволу.
Матеріали справи не містять заперечень позивача стосовно встановлених у ході його перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра обставин про те, що відповідно до маркшейдерської документації, а саме журналу обліку руху запасів корисних копалин ним у період з 01.01.2018 по 28.11.2018 видобуто 15,5 тис.м3 корисних копалин, тобто після зупинення дії спеціального дозволу (після 01.11.2017).
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону №877 у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Колегія суддів зазначає, що зупиненню дії дозволу повинна передувати процедура встановлення порушення надрокористувачем вимог відповідного законодавства, тобто перевірка, за результатами якої надрокористувачу може бути винесено припис, розпорядження, або інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Суд зазначає, що констатація та фіксація Держгеонадра у приписі від 29.11.2018 №108/2461-З порушення (п. 22 Порядку №615, статті 24 Кодексу України про надра), а саме видобуток у період з 01.01.2018 по 28.11.2018  15,5 тис.м3 корисних копалин (таким чином, видобуток продовжувався і під час проведення перевірки), тобто після зупинення дії спеціального дозволу (після 01.11.2017), та вимога дотримуватися пп. 5.5 пункту 5 Угоди №2461 від 29.09.2016 є правомірною (зобов`язання усунути ці порушення, після їх факсації та встановлення, спрямоване на майбутнє), а тому, п.2 та п.3 припису узгоджуються з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання документа направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства з геології та надр.
Відтак, доводи апелянта стосовно неможливості виконати вимоги припису щодо зупинення робіт, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, на наданій ділянці надр після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами у зв`яку з тим, що факт порушення (видобування корисних копалин) уже відбувся, в даному випадку не свідчить про протиправність такої вимоги, оскільки ця вимога з констатацією та фіксацією порушення спрямована на майбутнє.
Таким чином, підстави для задоволення вимоги позивача про визнання протиправним і скасування оскаржуваного припису у вищевказаній частині (п. 2 та п. 3) відсутні.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у разі скасування Верховним Судом рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №826/1503/17 рішення суду у даній адміністративній справі в частині, яка стосується відмови в задоволенні вимоги позивача про визнання протиправним пунктів 2 та 3 припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра від 29.11.2018 №8108/2461-З щодо зобов`язання зупинити роботи на ділянці надр, наданій в користування, відповідно до пункту 3 частини другої  статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.
Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, в межах доводів та вимог апеляційної скарги Державної служби геології та надр України, колегія суддів приходить до наступного.
Щодо вчиненого позивачем порушення - невиконання пункту угоди від 29.09.2016 №2461 про умови користування надрами, а саме не проведення повторної державної експертизи (через кожні п`ять років) та оцінки запасів Чапаєвського родовища цегельної сировини, колегія суддів вказує наступне.
Як встановлено вище, за змістом підпункту 5.5 пункту 5 Угоди №2461 позивач при виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди взяв на себе зобов`язання проводити повторну державну експертизу та оцінку запасів родовища корисних копалин через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр.
Оскільки згадану Угоду укладено 29.09.2016, то саме з цієї дати у позивача виник вказаний вище обов`язок. 
Однак, станом на час проведення перевірки позивача у період з 26.11.2018 по 29.11.2018 підстави для виконання цього обов`язку і проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовища корисних копалин були відсутні, оскільки з дня експлуатації ділянки надр відповідно до вимог цієї Угоди не сплинуло п`ять років. 
Таким чином, позивачем не порушувалися умови Угоди №2461 щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовища корисних копалин через кожні п`ять років, що в свою чергу свідчить про відсутність з його боку порушень статті 24 Кодексу України про надра.
Зважаючи на викладене, Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України необґрунтовано висунуто вимогу в пункті 1 оскаржуваного припису про усунення позивачем порушення, яке полягає у невиконанні пункту Угоди №2461 стосовно проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовища корисних копалин через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено вимоги позивача про визнання протиправним і скасування оскаржуваного припису від 29.11.2018 №108/2461-З в цій частині.
Також, колегія суддів вважає обгрнутованими доводи позивача про протиправність наказу Держгеонадра від 11.03.2019 №76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів», з огляду на наступне.
Так, наказом Держгеонадра від 11.03.2019 №76 внесено зміни до пункту 2 додатку до наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489 щодо підстав для зупинення дії наданого ТОВ «ПХЗ «Коагулянт» спеціального дозволу на користування надрами від 27.04.2001 №2461 та надано йому 30 календарних днів для усунення порушень законодавства. Зокрема, в додатку №4 до наказу Держгеонадра від 11.03.2019 №76 зазначено підстави зупинення наданого позивачу спеціального дозволу на користування надрами - підпункти 1, 4 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, завердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615; та порушення вимог законодавства, для усунення яких позивачу надано 30 календарних днів, а саме порушення статті 24 Кодексу України про надра; пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865; абзацу третього статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для усунення яких позивачу надано 30 календарних днів.
Пунктами 1 та 4 пункту 22 Порядку №615 передбачено, що дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:
- порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;
- невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.
Згідно з приписами пункту 25 Поряку №615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ.
Відсутність в Порядку №615 прямої норми про право Держгеонадра видавати накази про зміну підстав зупинення спеціального дозволу на користування на надрами не свідчить про відсутність у нього такого права. Тобто, за певних обставин, Держгеонадра може видавати змінювати такі підстави шляхом видання відповідного наказу і видання таких наказів має бути обґрунтованим.
При цьому, не можна вважати обґрунтованим видання Держгеонадра оскаржуваного наказу від 11.03.2019 №76 про внесення змін до наказу від 19.12.2016 №489 щодо зміни підстав зупинення наданого позивачу спеціального дозволу на користування надрами з огляду на порушення, які виявлені перевіркою через 2 роки після прийняття наказу про зупинення цього дозволу.
Такі висновки колегії суддів узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.09.2018 у справі №811/3829/13-а, який зазначив, що підставою для внесення змін до наказу №94 від 16 березня 2012 року стали висновки акту перевірки від 13 березня 2013 року, що суперечить чинному законодавству України, оскільки порушення, які виявлені через рік після видання наказу №94 не можуть змінювати або розширювати підстави, які спеціально уповноваженим органом покладені в основу такого наказу станом на момент його видання.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про визнання протиправним і скасування наказу Держгеонадра від 11.03.2019 №76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів», яким внесено зміни до пункту 2 додатку до наказу Держгеонадра від 19.12.2016 №489 в частині зазначення підстав для зупиненя дії наданого ТОВ «ПХЗ «Коагулянт» спеціального дозволу на користування надрами від 27.04.2001 №2461 підлягає задоволенню.
Отже, доводи апеляційної скарги відповідача - Державної служби геології та надр України не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" та Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної   скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                       В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов 

                                                                                                    І.О. Грибан