Ухвала
Іменем України
 
20 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2027/2669/2012
провадження № 61-6178ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просив визнати виконавчий лист № 2027/2669/2012, виданий 31 серпня 2018 року Московським районним судом міста Харкова на примусове виконання заочного рішення цього суду від 16 серпня 2012 року, таким, що не підлягає виконанню.
 
Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2014 року було здійснено заміну сторони виконавчого провадження. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») як новий стягувач звернулося до суду із заявою про видачу нових виконавчих листів, посилаючись на те, що при відкритті апеляційного провадження виконавчі листи були повернуті первісному стягувачу - Публічному акціонерному товариству «Кредобанк». Московський районний суд міста Харкова помилково видав новий виконавчий лист № 2027/2669/2012, оскільки за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, видається один виконавчий лист, а замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням виконавця видати його дублікат. У разі, коли за результатами перегляду справи апеляційною інстанцією оскаржене рішення залишене без змін, новий виконавчий лист на його виконання не видається, а виконується раніше виданий лист. У випадку, коли такий лист було втрачено, то видається його дублікат. Дані про те, що виконавчий лист було втрачено та виникла необхідність видати його дублікат і розглядалося відповідне питання, в матеріалах справи відсутні, а чинне на час видачі виконавчого документа процесуальне законодавство та Закон України «Про виконавче провадження» не передбачали можливості отримання нового виконавчого листа для виконання одного й того ж судового рішення, ухваленого в одній і тій же цивільній справі.
 
Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий лист Московського районного суду міста Харкова від 31 серпня 2018 року у справі № 2027/2669/2012 таким, що не підлягає виконанню.
 
Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області (далі - Приватний виконавець) Бабенко Д. А. подав апеляційну скаргу на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд першої інстанції протиправно не залучив його до участі у справі щодо розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в його провадженні перебував виконавчий лист Московського районного суду міста Харкова від 31 серпня 2018 року № 2027/2669/2012.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року поновлено Приватному виконавцю Бабенку Д. А. строк на апеляційне оскарження ухвали Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року та відкрито апеляційне провадження у справі.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження. Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця Бабенка Д. А. на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця Бабенка Д. А. було встановлено, що ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявника, тому апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
12 квітня 2021 року Приватний виконавець Бабенко Д. А. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до Московського районного суду міста Харкова.
 
Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Ухвала Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не переглядалася в апеляційному порядку, оскільки апеляційне провадження за апеляційною скарго Бабенка Д. А. на вказане судове рішення було закрите. Крім того, пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України відсутній в переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду апеляційним судом, можуть бути оскаржені в касаційному порядку згідно з пунктом 2  частини першої статті 389 ЦПК України. Тобто таке судове рішення місцевого суду не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного виконавця Бабенка Д. А. в частині оскарження ухвали Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року необхідно відмовити з викладених вище підстав.
 
Касаційна скарга Приватного виконавця Бабенка Д. А. в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків про те, що ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року не вирішувалося питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, оскільки у зв`язку з прийняттям оскаржуваної ухвали місцевого суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції звів нанівець всі здійснені ним заходи, спрямовані на виконання судового рішення і позбавив його права на отримання основної винагороди.
 
Касаційне провадження в частині оскарження ухвали  Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
 
Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
 
У постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
 
При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.
 
Апеляційним судом встановлено, що предметом апеляційного перегляду було судове рішення, ухвалене за заявою боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
 
Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 16 серпня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2016 року, задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 449 652,18 доларів США, що станом на 20 січня 2012 року становило 3 992 120,98 грн, а також судові витрати в розмірі 2 319 грн.
 
Ухвалою суду Московського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2014 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».
 
У серпні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Московського районного суду міста Харкова із заявою про видачу нових виконавчих листів у зв`язку з поверненням старих постановою державного виконавця через апеляційне оскарження рішення. На вказану заяву судом направлено банку копію ухвали та виконавчі листи у справі № 2027/2669/2012 із зазначенням стягувачем ПАТ «Дельта Банк».
 
Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий лист Московського районного суду міста Харкова від 31 серпня 2018 року у справі № 2027/2669/2012 таким, що не підлягає виконанню.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 травня 2020 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») до участі у справі як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».
 
Із заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 16 вересня 2020 року вбачається, що товариство не заперечувало проти задоволення заяви ОСОБА_1 та постановлення ухвали суду про визнання виконавчого листа від 31 серпня 2018 року у справі № 2027/2669/2012 таким, що не підлягає виконанню. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» погодилося, що виконавчий лист необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням доводів, викладених в заяві ОСОБА_1 .
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення.
 
Після того, як суд апеляційної інстанції встановить, що рішенням по справі було вирішено питання про права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу на це судове рішення, він переглядає судове рішення за апеляційною скаргою цієї особи.
 
При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
 
Апеляційним судом також встановлено, що постановою Приватного виконавця Бабенка Д. А. від 27 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2027/2669/2012, виданого 31 серпня 2018 року Московським районним судом міста Харкова з примусового виконання заочного рішення Московського районного суду міста Харкова від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором від 18 жовтня 2008 року № 0709/63/07-С в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. В постанові зазначено, що стягувачем є ПАТ «Дельта Банк».
 
Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 24 вересня 2019 року зупинено виконання за виконавчим листом № 2027/2669/2012.
 
Постановою Приватного виконавця Бабенка Д. А. від 22 жовтня 2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2027/2669/2012.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року, Приватний виконавець Бабенко Д. А. вказав, що місцевий суд не залучив його до участі у справі, тобто ухвалив судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі.
 
Встановивши в межах відкритого апеляційного провадження, що ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Приватного виконавця Бабенка Д. А., апеляційний суд дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вказане судове рішення місцевого суду на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
Доводи касаційної скарги про те, що у зв`язку з прийняттям оскаржуваної ухвали місцевого суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції звів нанівець всі здійснені ним заходи, спрямовані на виконання судового рішення і позбавив його права на отримання основної винагороди, не свідчать про те, що ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року вирішувалося питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
 
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, місцевий суд усунув процесуальні порушення, допущені при ухваленні судового рішення про видачу нового виконавчого листа та не вирішував питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявника.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
Тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року необхідно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук   В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко