Ухвала
17червня 2021 року
м. Київ
справа № 219/4682/19
провадження № 61-9781ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 
2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 червня 
2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (далі - 
АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат») та просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період 
з 26 березня 2019 року по 12 лютого 2020 року у розмірі 80 499 грн 
19 коп., індексацію заробітної плати у розмірі 241 грн 16 коп. та грошову компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у розмірі 7 132 грн 35 коп.
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області 
від 12 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного суду від 01 червня 2021 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 
2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. Стягнуто з АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27 березня 2019 року по 26 липня 2019 року у розмірі 14 125 грн 77 коп. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
У червні 2021 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області 
від 12 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 01 червня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
У вказаній справі ціна позову становить 87 872 грн 70 коп., яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Наведені  заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та зводяться до його незгоди з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   О. С. Ткачук
 
       А. А. Калараш
 
       Є. В. Петров