Головуючий у суді першої інстанції: Дідик М.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
 
                                                                                            справа №752/24616/20
                                                                                провадження №33/824/1583/2021       
 
16 квітня 2021 року  суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
 
розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1   про притягнення до адміністративної відповідальності за  ст. 44-3 КУпАП , 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді  Голосіївського районного суду м.Києва від 11 лютого 2021 року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді  штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн., зі стягненням судового збору в розмірі 454 грн. на користь держави.
Згідно із постановою судді,  12 листопада 2020 року  об 11-00 год. в  АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , як адміністратор закладу, порушила вимоги п.п.2 п.14 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, а саме допустила функціонування хостелу під час карантину, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене  ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просила її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
            Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає про те, що вона не має відношення до посади адміністратора хостелу розташованого в кв. АДРЕСА_2 . Своє перебування в зазначеній квартирі  пояснює тим, що вона за домовленістю здійснювала її прибирання. 12 листопада 2020 року працівники поліції під час здійснення нагляду за дотриманням правил карантину змусили її написати пояснення в яких зазначити про те, що вона виконує обов`язки адміністратора хостела. Приймаючи наведені обставини та у відповідності до ст.. 62 Конституції України, п.1 ст. 247 КУпАП апелянт, вважає, що в її діях відстутній склад правопорушення передбачений ст.. 44-3 КУпАП. 
              В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась,  повідомлена про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.
         Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне  правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні  та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 44-3 КУпАП, яка є бланкетною нормою, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно підпункту 2 пункту 14  Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року № 641, в редакції, яка діяла на момент виявлення адміністративного правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "помаранчевий" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого" та "жовтого" рівня епідемічної небезпеки, забороняється: діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, крім готелів.
Відповідно до Протоколу №34 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 1 жовтня 2020 року,  у м.Києві визначено з 00:00 годин 5 жовтня 2020 року «жовтий» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.
Отже, станом на 12 листопада 2020 року у місті Києві встановлений "жовтий" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, у зв`язку з чим заборонено діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, зокрема, хостелів. 
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
З аналізу змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона забезпечувала роботу хостелу за адресою: АДРЕСА_4 .
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 розмістила хостел за вказаною адресою та/або здійснювала діяльність у ньому. Самі по собі письмові пояснення ОСОБА_1   не можуть бути беззаперечним доказом визнання її вини, як вільного волевиявлення в розумінні поняття «поза розумним сумнівом»,  з огляду на те, що будь-яких інших доказів зокрема, фототаблиць, показів свідків чи письмових документів матеріали справи не містять (Рішення Європейського суду з прав людини «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року). Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що пояснення нею написані в стані хвилювання, під диктовку працівника поліції.
Суд першої інстанції фактичні обставини не з`ясував, обґрунтовуючи своє рішення, формально послався на  письмові пояснення та складений протокол без належного їх дослідження та оцінки у розумінні ст.ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог постанови КМУ № 641 " Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби  COVID-19, спричиненої коронавірусом  SARS-CoV-2" від 20 липня 2020 року, а отже і вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованими; постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.
Керуючись ст. 247 КУпАП, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -  задовольнити.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року -  скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя:                                                                            О. І. Шкоріна