Ухвала
18 червня 2021 року
м. Київ
справа № 352/1821/19
провадження № 61-9956ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за неправомірні дії інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області у розмірі 128 066, 66 грн та майнової шкоди у розмірі 1 000 грн.
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 
від 03 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року  ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 
від 03 березня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 600 грн моральної шкоди.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
17 червня 2021 року до Верховного Суду електронною поштою надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову 
у повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 129 066, 66 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
ОСОБА_1 вказав, що у касаційній скарзі ним порушено питання 
права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес, тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, врахувавши предмет і ціну позову, а також доводи касаційної скарги, 
які значною мірою стосуються визначення судом розміру відшкодування 
моральної шкоди за результатами оцінки доказів у справі, з такими твердженнями заявника не погоджується. Правові висновки щодо відповідальності держави за незаконне притягнення особи до адміністративної відповідальності викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 
2019 року у справі № 569/1799/16-ц, провадження № 16-19000сво18, і суд апеляційної інстанції вирішив спір у відповідності до цих висновків. Розмір відшкодування моральної шкоди, з яким не погоджується заявник, визначений судом апеляційної інстанції, виходячи з обставин конкретної справи.
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу 
на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та майнової шкоди - відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, 
яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович