УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/31898/20
Провадження № 22-ц/4820/602/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Гриньова А.М.,
з участю представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/31898/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року (суддя Заворотна О. Л., повне судове рішення складено 01 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У грудні 2020 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначав, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому Надточієм А. О. проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017260000000108 від 22 березня 2017 року, де він має статус потерпілого. 27 квітня 2020 року на підставі статті 220 КПК України він звернувся до слідчого з клопотанням про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, а саме допит потерпілого за місцем проживання у ФРН. 18 травня 2020 року слідчий Надточій А. О. виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.
Зазначену постанову оскаржив у встановленому законом порядку. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року постанова слідчого від 18 травня 2020 року скасована. 
Незаконне рішення відповідача викликало у нього розчарування в українській владі, зневіру до позитивних змін у правоохоронній системі України, психологічне напруження у зв`язку із необхідністю вживати заходів для відновлення своїх порушених прав. Внаслідок чого заподіяна моральна шкода. 
Тому позивач просив стягнути з Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому на відшкодування моральної шкоди 1000000 грн. Зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання присуджених коштів з рахунків розпорядника бюджетних коштів. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютому 2021 року у позові відмовлено.
ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Суд проігнорував подані ним докази та практику Європейського Суду з прав людини, а також Касаційного адміністративного суду у зазначеній категорії справ.
У відзивах відповідачі просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. 
У засіданні апеляційного суду представники відповідачів апеляційну скаргу не визнали. Позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції правильно установив, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017260000000108 від 22 березня 2017 року, у якому позивач має статус потерпілого.
У зазначеному кримінальному провадженні постановою слідчого від 18 травня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання щодо проведення його допиту у режимі відеоконференції.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року постанова слідчого Надточія А. О. від 18 травня 2020 року скасована.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. 
Відмову у позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України).
Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. 
За змістом частин 1 і 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. 
У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди і причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. 
Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
На підставі частин 1 і 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач надав лише докази прийнятого судового рішення за результатом розгляду його скарги на постанову слідчого у кримінальному правопорушенні.
Проте інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності ним не доведені. 
Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого. 
Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи, реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. 
ОСОБА_3  скористався своїм правом на оскарження у судовому порядку постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, про відмову у задоволенні його клопотання як потерпілого про допит у режимі відеоконференції та отримав захист своїх прав за результатами судового розгляду скарги.
Позивач не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою службових осіб відповідача і моральною шкодою. 
При вирішенні спору суд першої інстанції обґрунтовано виходив із загальних підстав цивільно-правової відповідальності і зробив правильний висновок про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 у правовідносинах, що склалися між сторонами, та правомірно відмовив у позові.
У зв`язку з наведеним вище апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на неналежну оцінку доказів є безпідставними. 
Апеляційна скарга не містить обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування судового рішення у справі.
Зазначені відповідачами у відзивах на апеляційну скаргу аргументи про законність та обґрунтованість судового рішення є слушними.
З огляду на викладене підстав для скасування рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта