Ухвала
іменем України 
 
27 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 643/5673/21
провадження № 51-2056впс 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання     ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження № 12021220470000213 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 та частиною 4 статті 189 Кримінального кодексу України (далі – КК), в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
 
встановив:
До Верховного Суду в порядку статті 34 КПК надійшло клопотання  ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження № 12021220470000213 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 та частиною 4  статті 189 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, що зазначене кримінальне провадження направлено до Московського районного суду м. Харкова з порушенням статті 32 КПК.
Зокрема, на думку захисника, інкриміновані його підзахисному злочини утворюють ідеальну сукупність, оскільки у формулюванні обвинувачення двох злочинів вказані одні і ті ж дії, котрі кваліфіковано як два злочини, при тому що ці дії відбуваються одночасно в одних і тих же місцях і містять ознаки обох злочинів.
Захисник зазначає, що за змістом обвинувального акту і за версією обвинувачення викрадення потерпілого відбулося з метою вимагання грошових коштів від родичів останнього, однак співучасник злочинів ОСОБА_8 не висловлював будь-яких вимог передати кошти, а тому вважає, що ці дії не містять ознак складу злочинів, передбачених статтею 146 та 189 КК.
Акцентує увагу на тому, що вимога передати грошові кошти була висловлена потерпілому невідомою особою в будинку АДРЕСА_1 , де був звільнений потерпілий.
При цьому, захисник вважає, що оскільки закінчення вчинення злочинів відбулося в будинку АДРЕСА_1 , то вказане кримінальне провадження слід направити до Долинського районного суду Кіровоградської області.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в клопотанні доводи, Суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до частини 1 статті 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, — суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_7 у період з вересня 2020 року по 21 січня 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи як організатор та активний учасник організованої групи, до складу якої увійшли інші учасники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до погодженого з кожним учасником організованої групи планом злочинної діяльності та розподіленими між усіма учасниками групи функціями, з корисливих мотивів, маючи намір спрямований на викрадення потерпілого        ОСОБА_12 та позбавлення волі останнього, з послідуючим вимаганням у членів родини потерпілого грошових коштів в якості викупу, вчинили вказані кримінальні правопорушення за наступних обставин.
21 січня 2021 року близько о 15:00 потерпілий ОСОБА_12 прибув до торгівельного центру «Французький бульвар», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-б, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прослідкувавши за потерпілим, перебуваючи поблизу останнього, де усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, дочекавшись коли ОСОБА_12 вийшов з транспортного засобу, реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на викрадення людини, діючи у складі організованої групи, протиправно відкрито, застосовуючи фізичну силу, схопили потерпілого. Після чого, діючи з метою подолання волі ОСОБА_12 до можливого опору з його боку, стали почергово наносити останньому тілесні ушкодження та силоміць помістили останнього до салону автомобіля «Mercedes – Benz Е-320»,      д.н.з.  НОМЕР_1 , де зв`язали йому руки та ноги мотузкою, натягли йому шапку на обличчя, чим остаточно позбавили потерпілого можливості вільно пересуватися і обирати місце свого перебування на власний розсуд.
Надалі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом із викраденим та незаконно позбавленим волі ОСОБА_12 на автомобілі «Mercedes – Benz Е-320», д.н.з.  НОМЕР_1 покинули територію м. Харкова та направились до м. Олександрія Кіровоградської області, а під час руху ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , намагаючись перешкодити спробам ОСОБА_12 чинити опір та покликати на допомогу, продовжували по черзі наносити потерпілому тілесні ушкодження.
В подальшому, в цей же день, у вечірній час, перебуваючи в с. Піщаний Брід Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та  ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, зустрілись із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прибули на місце зустрічі на транспортному засобі марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з.  НОМЕР_2 . Надалі ОСОБА_8 ,        ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи на меті приховати скоєння вказаного злочину та встановлення місця утримання ОСОБА_12 , примусово помістили останнього до транспортного засобу «Mercedes – Benz Sprinter», д.н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , а транспортний засіб «Mercedes – Benz Е-320», д.н.з.  НОМЕР_1 знищили шляхом підпалу.
Цього ж дня, у вечірній час ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати спільний злочинний план, виконуючи відведену йому роль, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 привіз викраденого ОСОБА_12 на транспортному засобі          «Mercedes – Benz Sprinter», д.н.з.  НОМЕР_2  до приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом тривалого часу ОСОБА_6 використовував як дачу та який був заздалегідь облаштований для утримання викраденого ОСОБА_12 .
Після цього, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи згідно спільного злочинного умислу та відведених ролей, завели ОСОБА_12 до приміщення будинку, де продовжили його утримувати проти волі. А ОСОБА_7 , як організатор та активний учасник організованої групи, виконуючи свою роль у складі групи, в період часу з 22 січня 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, по 22:03 23 січня 2021 року забезпечував постійний нагляд за потерпілим, перебуваючи поряд за місцем утримання останнього, обмеживши його свободу пересування з метою недопущення його втечі, способом небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, переслідуючи мету пред`явлення в подальшому вимоги родичам потерпілого щодо отримання грошових коштів у якості викупу за звільнення останнього.
У період часу з 21 січня 2021 по 23 січня 2021 року потерпілому ОСОБА_13 на мобільний телефон надходили дзвінки з різних номерів телефонів від невідомих осіб, які пропонували посередницькі послуги щодо надання інформації про місцезнаходження ОСОБА_12 , під час однієї з розмов 22 січня 2021 року, в другій половині доби, невстановлена в ході досудового розслідування особа, пред`явила вимогу      ОСОБА_13 щодо передачі грошових коштів у якості викупу за звільнення та повернення його сина ОСОБА_12 , яку ОСОБА_13 сприйняв як реальну.
23 січня 2021 року в період часу з 01:05 до 02:05 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затримані співробітниками поліції, а ОСОБА_12 звільнено.
 
Таким чином, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 146 та   частиною 4 статті 189КК.
Як видно з обвинувального акту, незаконне позбавлення волі потерпілого            ОСОБА_12 відбулося за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-б, а вимога щодо передачі грошових коштів у якості викупу за звільнення та повернення   ОСОБА_12 була пред`явлена шляхом телефонного зв`язку його батьку        ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Крім того, відповідно до обвинувального акту, в день пред`явлення вимоги до  ОСОБА_13 щодо передачі грошових коштів, а саме 22 січня 2021 року, ОСОБА_6 на автомобілі «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_3 доставив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до м. Харкова та які в подальшому залишили територію України через пункт пропуску «аеропорт Бориспіль».
 
Тобто, вищевказані учасники організованої групи в день пред`явлення вимоги щодо передачі грошових коштів у якості викупу за звільнення ОСОБА_12 не перебували у Кіровоградській області, де утримувався потерпілий.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушень правил територіальної підсудності у цьому кримінальному провадженні.
 
Отже, доводи захисника про необхідність направлення вказаного кримінального провадження до Долинського районного суду Кіровоградської області з тієї підстави, що закінчення вчинення злочину відбулося в будинку АДРЕСА_1 є безпідставними.
Таким чином, підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності немає, а відтак клопотання захисника задоволенню не підлягає.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
 
Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження                 № 12021220470000213 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 та частиною 4 статті 189 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                            ОСОБА_3