Постанова
Іменем України 
22 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 621/2594/18
Провадження № 51 - 6150 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
засудженого                                                           ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
його захисника                                                      адвоката ОСОБА_7 в режимі
відеоконференції, 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 12018220300000732 від         27 серпня 2018 року, щодо 
ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця  м. Харків, громадянина України, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Червонозаводського районного суду м. Харків від 29 листопада 2010 року за               ст. 190 ч. 2, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі  ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2013 року ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання 20 червня 2013 року умовно-достроково на невідбуту його частину 11 місяців 17 днів,
за ст. 187 ч. 3 КК України, 
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року щодо нього.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 січня 2019 року  ОСОБА_6 засуджено за ст. 187 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 вказано обчислювати з моменту затримання  - з 28 серпня 2018 року.
Скасовано арешт мобільного телефону «Nokia» модель «1280», накладений за ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року, та вказано вважати його повернутим законному володільцю.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, 26 серпня 2018 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, через незачинені двері проник до приміщення житлового будинку, де умисно напав на ОСОБА_8 , застосувавши до неї насильство, небезпечне для життя та здоров`я, нанісши їй декілька ударів руками по обличчю і голові та удушення, із заподіянням їй легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я,  та легких тілесних ушкоджень, заволодів її бувшим у використанні мобільним телефоном «Nokia» модель «1280», вартістю                            250 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо нього. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст.ст. 370, 419 КПК України, оскільки в ній не дано вичерпних відповідей на усі доводи апеляційних скарг. Вважає необґрунтованим висновки судів обох інстанцій про те, що його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, доведена поза розумним сумнівом. Вказує на те, що він вказаного злочину не вчиняв та визнає лише те, що таємно викрав телефон у потерпілої ОСОБА_8 , проте не застосовував до неї будь-якого насильства. Зазначає, що під час розгляду кримінального провадження судами обох інстанцій допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції. Зокрема, вказує на те, що йому було відмовлено в ознайомленні із матеріалами кримінального провадження судом апеляційної інстанції та не забезпечено можливість здійснення конфіденційного побачення із новим захисником ОСОБА_7 , як того вимагає закон та порушено його право на захист. Також вважає невмотивованим вирок суду в частині призначеного йому покарання.
Заперечень на касаційну скаргу засудженого від учасників судового провадження не надходило.   
Позиції учасників судового провадження 
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Захисник в судовому засіданні вважав касаційну скаргу обґрунтованою та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу необґрунтованою та просив залишити її без задоволення. 
Мотиви Суду 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 42 ч. 2 п. 14 КПК України обвинувачений має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 405 ч. 1 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. 
Частиною другою статті 317 КПК України передбачено, що після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 березня 2019 року до Харківського апеляційного суду з Балаклійського районного суду Харківської області надійшли матеріали справи № 621/2594/18 провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 3 КК України з апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок вказаного районного суду від 17 січня 2019 року для розгляду. 
Після чого 18 березня 2019 року з Балаклійського районного суду Харківської області на адресу Харківського апеляційного суду надійшли апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок суду першої інстанції від 17 січня 2019 року адресована апеляційному суду, його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 21 лютого 2019 року, адресоване суду першої інстанції та розписка. 
Зі змісту апеляційної скарги від 21 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_6 висловив в тому числі намір подати доповнення до апеляційної скарги після його ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. (а.п. 192-194 т. 1). Того ж дня, 21 лютого 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.п. 201 т. 1).
22 жовтня 2019 року обвинувачений ОСОБА_6 подав до Харківського апеляційного суду клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції щодо нього. 
Ухвалами Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року та від 04 березня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 поновлено строк на апеляційне оскарження вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 17 січня 2019 року та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою. 
Проте, в порушення вищезазначених вимог процесуального закону, а також в порушення вимог ст. 401 ч. 1 п. 3 КПК України ні суддя-доповідач, ні апеляційний суд під час розгляду кримінального провадження не вирішив вказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами провадження та не створив йому умови для реалізації його процесуального права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в суді. 
На вказане порушення процесуального закону обвинувачений ОСОБА_6 також звертав увагу апеляційного суду, висловлюючи свої доводи та думку щодо поданих апеляційних скарг, а також в судових дебатах 24 листопада 2020 року, проте до проголошення судового рішення за результатом розгляду апеляційних скарг з матеріалами кримінального провадження ознайомлений не був.
Дані про те, що обвинувачений ОСОБА_6 був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження судом апеляційної інстанції до проголошення судового рішення за результатом розгляду апеляційних скарг в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення. 
За таких обставин, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга засудженого ОСОБА_6 – задоволенню частково.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення. 
Інші доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, про недоведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КПК України, та невмотивованість призначеного йому  покарання підлягають перевірці і з`ясуванню при новому розгляді в суді апеляційної інстанції.
Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах «Едуард Шабалін проти Росії» (рішення ЄСПЛ від 16 жовтня 2014 року) та «Руслан Яковенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 04 вересня 2015 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_6 , з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням, ураховуючи особливості касаційного розгляду, передбачені главою 32 КПК України, та обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення цього питання в межах процедури касаційного перегляду, Верховний Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_6 під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом апеляційної інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 діб.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 діб.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 | ОСОБА_2 | ОСОБА_3