Ухвала 
 
15 квітня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 328/1052/14-ц
провадження № 61-5436св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки у розмірах, визначених відповідно до рішення суду, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки у розмірах.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки у розмірах, визначених відповідно до рішення суду.
Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 28 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено із мотивувальної частини рішення посилання на строки позовної давності. В іншій частині рішення залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 28 серпня 2014 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 25лютого 2015 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Виділено в натурі ОСОБА_1 згідно з варіантом виділу в натурі № 1 (Додаток № 1), який міститься у висновку № 13/14 судової земельно-технічної експертизи, складеного 05.06.2014 судовим експертом ОСОБА_4 , 3/8 частки земельної ділянки, що становить 339 кв. м, із земельної ділянки загальною площею 905,00 кв. м, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/8 частки земельної ділянки загальної площі 905,00 кв. м, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.
У березні 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яку уточнили у травні 2020 року, та просили скасувати рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, не передаючи справу на новий розгляд, а саме відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.
У липні 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 328/1052/14-ц та витребувано справу з суду першої інстанції. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зупинення виконання рішень суду першої та апеляційної інстанції відмовлено. 
В ухвалі Верховного Суду від 16 червня 2020 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України).
У липні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки у розмірах, визначених відповідно до рішення суду, призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                      Є. В. Краснощоков
                                                                      М. Ю. Тітов