Справа № 936/1106/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача),                                суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,                                                        розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду від 17 лютого 2021 року (у складі судді Павлюк С.С.) за позовом кредитної спілки «Верховина» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
       КС «Верховина» звернулася до суду з позовом у грудні 2020 р. 
       Просила стягнути з відповідачів як солідарних боржників на підставі договору поруки № 50/19 від 10 липня 2019 р. заборгованість за кредитним договором № 50/19 від 10 липня 2019 р. у сумі 84 016,62 грн. і 2102 грн. у відшкодування судового збору.
       На обґрунтування позовних вимог указала, що 10 липня 2019 р. між нею і ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 50/19, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 32 000 грн. строком на 36 місяців із 10 липня 2019 р. до 10 липня 2022 р., а позичальник прийняв на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 60% річних і здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку, кінцевий строк повернення кредиту – 10 липня 2022 р.
       На забезпечення виконання усіх зобов`язань за кредитним договором позивачем із ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 50/19 від 10 липня 2019 р., відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов`язання у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед КС «Верховина» за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань.
       Унаслідок невиконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором у ОСОБА_1 станом на 22 грудня 2020 р. утворилася заборгованість у сумі 84 016,62 грн., яка складається із непогашеної суми кредиту та відсотків.
       Рішенням Воловецького районного суду від 17 лютого 2021 р. позов задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КС «Верховина» заборгованість за договором кредиту №50/19 та договором поруки №50/19 в розмірі 84 016,62 грн.і по 1051 грн. із кожного у відшкодування судового збору.
        ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити частково та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Верховина» заборгованість за договором кредиту № 82/18 та договором поруки № 82/18 в розмірі 52 738,07 грн. В іншій частині позову відмовити. 
       Вирішити питання щодо перерозподілу судових витрат і стягнути з відповідачів на користь позивача по 662,13 грн. судового збору за подання позову та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 1576,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.                         Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-виходячи з непогашеної суми основного боргу 31 630,13 грн., сума відсотків має скласти 51 626,07 грн. (31 630,13 грн.*60%/365 днів*993);
-кредитором було пред`явлено вимогу про дострокове погашення всієї заборгованості до 30.11.2020 р., період нарахування процентів повинен обчислюватися із 21.10.2019 р. і до 30.11.2020 р. і складає 406 календарних днів. Відтак, обґрунтованим є розмір процентів у сумі 21 107,94 грн. (31 630,13 грн.*60%/100%/365 днів*406 календарних днів). За таких обставин із відповідачів підлягала стягненню сума 52 738,07 грн., яка складається із 31 630,13 грн. основного боргу та 21 107,94 грн. відсотків;
       У письмовому відзиві на апеляційну скаргу КС «Верховина» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Відповідачем невірно розраховано розмір заборгованості, яка підлягає сплаті.
       Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції – змінити, з таких мотивів.
       Суд виходив із доведеності позовних вимог.
       При цьому встановив, що 10.07.2019 р. між кредитною спілкою «Верховина» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 50/19, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит у розмірі 32 000 грн. строком на 36 місяців із 10.07.2019 р. до 10.07.2022 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60% річних.
       Згідно з п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 32 000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах визначених договором.
       10.07.2019 р. ОСОБА_3 отримав кредит на підставі вказаного договору в сумі 32 000 грн., що стверджується видатковим касовим ордером №174.
       Крім цього, 10.07.2019 р. між КС «Верховина» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №50/19, згідно з яким поручитель зобов`язалася у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед кредитною спілкою «Верховина» за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань. За умовами вказаного договору поручитель відповідає перед кредитором виключно в частині суми боргу боржника, суми відсотків за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредиту, незважаючи навіть на форс-мажорні обставини, у відповідності до вимог ст.554 ЦК України.
       Із графіку щомісячних платежів по договору №50/19 видно, що відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання за договором не виконує, не сплачує проценти та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, внаслідок чого станом на 22.12.2020 р. виникла заборгованість перед позивачем в сумі 84016,62 грн.
       18.11.2020 р. позивач направив відповідачам лист претензію про досудове попередження з вимогою сплатити прострочену заборгованість та попередженням, що в разі несплати або подальшого порушення умов договору КС «Верховина» звернеться до суду за захистом порушеного права.
       Із матеріалів справи видно, що кредитний договір № 50/19 було укладено до 10 липня 2022 р. (а.с.3). Відповідно до касового видаткового ордеру від 10 липня 2019 р. ОСОБА_1 отримав суму кредиту 32 000 грн. (а.с.5).
       Відповідно до особової картки розрахунку по кредиту заборгованість ОСОБА_1 складається із: 52 267,74 грн. – сума відсотків; 31 630,13 грн. – залишок позики; 118,75 грн. – сума %, усього – 84 016,62 грн. (а.с.6).
       Згідно з досудовим попередженням станом на 19 листопада 2020 р. заборгованість за позикою склала 32 421,80 грн. (а.с.10).
       Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Умовами кредитного договору встановлено щомісячну сплату процентів за кредитом (до 24 числа) у розмірі 60 % річних, який надано до 10 липня 2022 р.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Позивач пред`явивши позов у грудні 2020 р. у порядку ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, тому нараховувати відсотки кредитор мав право до моменту звернення до суду з позовом, а не за весь строк дії кредитного договору.
Таким чином, стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 60 % річних, що нараховані після пред`явлення позову до суду (25.12.2020 р.) – є безпідставним.
У цих правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідні правові висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа N 14-10цс18), від 04.07.2018 (справа N 14-154цс18), від 31.10.2018 (справа N 202/4494/16-ц).
Ураховуючи це, колегія суддів вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося після пред`явлення позову в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України.
Відповідно до особової картки розрахунку по кредиту заборгованість ОСОБА_1 складається із: 52 267,74 грн. – сума відсотків; 31 630,13 грн. – залишок позики; 118,75 грн. – сума %, усього – 84 016,62 грн. (а.с.6).
       Згідно з п. 1.1 Договору поруки № 50/19 поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язків ОСОБА_1 перед кредитором за договором кредиту №50 від 10 липня 2019 р. укладеного між кредитором і боржником у розмірі 32 000 грн. із виплатою 60% річних терміном на 36 місяців із обов`язковим щомісячним погашенням. 
       Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
КС «Верховина» вимог про стягнення сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляла.
       Заборгованість по відсотках розраховується наступним чином: 31 630,13 грн. – сума боргу, період прострочення із 21.10.2019 р. по 24.12.2020 р., кількість днів прострочення – 431, розмір річних відсотків – 60%, відтак загальна сума відсотків виходить 22 358,73 грн.
       Отже, під час розгляду справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції і викладу резолютивної частини такого у новій редакції про часткове задоволення позовних вимог КС «Верховина» шляхом солідарного стягнення з позичальника та поручителя заборгованості у розмірі 53 988,86 грн. (31 630,13 грн. (сума боргу) + 22 358,73 грн. (сума відсотків).
       Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Відтак, із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути всього 809,83 грн. у відшкодування судового збору за подачу позовної заяви, і стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 1214,75 грн. у відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги.
       Керуючись ч. 4 ст. 258, 265, п.2 ч. 1 ст. 374, п.п.1, 3, 4 ст. 376, 381,382 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в :
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Воловецького районного суду від 17 лютого 2021 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.
2.1. Позов кредитної спілки «Верховина`задовольнити частково.
2.2. Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Верховина» заборгованість за договором кредиту №50/19 від 10 липня 2019 р. у розмірі 53 988 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок і 809 (вісімсот дев`ять) гривень 83 (вісімдесят три) копійки у відшкодування судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з кредитної спілки «Верховина» на користь ОСОБА_1 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок у відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
6. Повне судове рішення складено 30 червня 2021 р.

Судді: