Номер провадження: 22-ц/813/637/21 
Номер справи місцевого суду: 523/13049/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30.04.2021 року                                                         м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
переглянувши справу №523/13049/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року у складі судді Бабакова В.П., -
в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувшись 11 серпня 2015 року (зареєстровано в суді 17 серпня 2015 року) до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року, за яким надано кредит в розмірі 53550,00 доларів США під 10,7% річних з кінцевим терміном повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 12 жовтня 2014 року. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року, відповідно до якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року. Посилаючись на невиконання договору, позивач ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року заборгованість станом на 29 липня 2015 року за кредитом в сумі 1017046,90 грн., за процентами в сумі 1070645,42 грн., пеню в сумі 597971,41 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по тілу в сумі 25075,14 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по процентам в сумі 14503,82 грн., а всього заборгованість в загальній сумі 2725242,69 грн., покласти на відповідача судові витрати (т.1 а.с.1-4). 
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.39).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2016 року за клопотанням представника в інтересах відповідача ОСОБА_1 зупинено провадження в справі №523/13049/15-ц до розгляду справи №523/7161/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (т.1 а.с.146).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2018 року провадження у справі відновлено (ухвалою Печерського районного суду м. Одеси від 27 червня 2017 року в справі 523/7161/16-ц позов залишено без розгляду) (т.1 а.с.154). 
Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що позивачем не доведено розмір заборгованості первинними документами, розрахунок заборгованості не містить посилань на методику його складання. Розрахунок проведено за період з 19 грудня 2011 року (дата прийняття на баланс) по 29 липня 2015 року. Сума нарахованих відсотків на поточну суму заборгованості станом на 19 грудня 2011 року 16842,76 доларів США не відповідає дійсності, фактично відбулося зарахування коштів в рахунок сплати процентів у розмірі, який перевищує встановлений Графіком розмір на суму 18428,31 доларів США, зазначена сума коштів повинна була зараховуватися в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. За умовами договору кредит та сплата процентів за його користування підлягали поверненню шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 910 доларів США, з огляду на що перебіг позовної давності підлягає застосуванню стосовно кожного щомісячного платежу. Незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Позивач звернувся до суду з позовом 17 серпня 2015 року, отже пропустив строк позовної давності щодо вимог про сплату тіла кредиту в розмірі 25218,87 доларів США та процентів в розмірі 29374,43 доларів США, що має наслідком відмову в позові в цій частині вимог. Щодо пені та 3% річних, то дані вимог задоволенню не підлягають за недоведеністю (т.1 а.с.219-215).
Позивач ПАТ «Дельта Банк» надав відповідь на відзив, за змістом якої Графік платежів є ідеальним лише при повному та вчасному погашенні платежів, які ним визначені, проте відповідач з грудня 2008 року погашав заборгованість з простроченням, а тому в подальшому використання Графіку є невірним. Пунктом 8.1 Договору про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року передбачено у випадку порушення зобов`язання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу нарахування підвищених відсотків у розмірі подвійної діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Відповідач при здійсненні свого розрахунку заборгованості зараховує суми платежів, які фактично ним не вносилися на сплату відсотків, а віднесені на прострочену заборгованість, приходить до помилкового висновку про нібито наявну переплату по сплаті відсотків. Переплати по відсоткам бути не може, бо відсотки нараховуються на фактичний розмір заборгованості, переплата можлива лише по тілу кредиту. Відповідачем не надано будь-яких платіжних документів, які б підтверджували здійснення ним платежів за кредитом саме в тих сумах, на яких він наполягає. 3% річних і пеня передбачені як умовами кредитного договору, так і положеннями статті 625 ЦК України, розрахунок заборгованості відповідачем доказами не спростований (т.1 а.с.212-214).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в сумі 24603,73 доларів США (в межах трирічного строку позовної давності, починаючи з 11 серпня 2012 року по 12 жовтня 2014 року) та 13175,38 грн., з них 24381,34 доларів США заборгованість по кредиту, 222,39 доларів США – 3% річних за серпень-жовтень 2014 року; 13175,38 пеня за несвоєчасне погашення кредиту за вересень-жовтень 2014 року; стягнуто судовий збір в сумі 8331,48 грн., в іншій частині вимог відмовлено (т.1 а.с.232-233). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення суду.
В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю (т.1 а.с.237-238).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Суд, стягнувши відповідно до графіку платежів поточну заборгованість за тілом кредиту та відсотками у сумі 24381,34 доларів США, неправомірно не задовольнив вимоги позивача в частині стягнення відсотків, які нараховувалися банком у підвищеному розмірі відповідно до вимог пункту 8.1 Договору, розмір яких визначений в розрахунку заборгованості за кредитом, який наявний в матеріалах справи. Суд дійшов помилкового висновку, що стягненню підлягає пеня за кожен з прострочених платежів згідно графіку погашення в межах однорічного строку позовної давності, починаючи з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року, так як пеня підлягає стягненню з 11 серпня 2014 року до 29 липня 2015 року (дата розрахунку заборгованості за кредитним договором) на загальну суму заборгованості в межах строку позовної давності. Суд дійшов помилкового висновку, що 3% річних підлягають стягненню за кожний з прострочених платежів згідно графіку погашення за період з 11 серпня 2012 року по 12 жовтня 2014 року, так як 3% річних підлягає стягненню від загальної простроченої суми за період з 11 серпня 2012 року по 11 серпня 2015 року.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року в порядку статті 55 ЦПК України до участі в справі залучено ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору №2301/К від 10 серпня 2020 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» про відступлення прав вимоги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги зміну рішення суду з огляду на наступне. 
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Мі ж акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року (Додаткова угода №1 від 12 жовтня 2007 року), за яким надано кредит в сумі 53550,00 доларів США строком кредитування на 84 місяці під зобов`язання повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 12 жовтня 2014 року. За умовами Договору, зокрема, позичальник зобов`язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 910,00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів (п.1.2.2); за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлена в розмірі 10,7% річних (п.1.3.1); кредит надано позичальнику на придбання автомобіля «Toyota Prado», 2007 року випуску (п.1.4); кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням (п.1.5); у випадку порушення зобов`язання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі, меншому ніж передбачено цим Договором, на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу; нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу (дня сплати ануїтетного платежу) (п.8.1) (т.1 а.с.5-14, 15-16, 17-18). 
Кредит ОСОБА_1 отримано 12 жовтня 2007 року (т.1 а.с.23).
Між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750) та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року, за яким передано (відступлене) право вимоги, зокрема, за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року та забезпечувальним договором (т.1 а.с.25-27).
Із виписки по кредитному договору за період з 12 жовтня 2007 року по 26 грудня 2011 року вбачається заборгованість станом на 21 грудня 2011 року за кредитом в сумі 46146,36 доларів США, за процентами в сумі 16842,76 доларів США (т.1 а.с.194-198).
Згідно розрахунку за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року заборгованість станом на 29 липня 2015 року становила в загальній сумі 94724,64 доларів США та 637550,37 грн., з них:
за тілом кредиту - 46146,36 доларів США,
за відсотками - 48578,28 доларів США,
пеня - 597971,41 грн., 
3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 25075,14 грн.,
3% річних від простроченої заборгованості по відсотках -14503,81 грн. (т.1 а.с.22, 181-184). 
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.4, 5 ст.267 ЦК України).
На підставі укладеного між АТ «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) Договору про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року виникло зобов`язання, яке мало сторонами договору виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Кредитодавцем грошові кошти (кредит) надано, позичальник обов`язок повернути кредит та сплатити проценти не виконав.
Позов про стягнення заборгованості до суду подано 17 серпня 2015 року, за умовами Договору про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року кредит підлягав поверненню ануїтетними платежами в розмірі 910,00 доларів США щомісячно, але в повному обсязі не пізніше 12 жовтня 2014 року. 
Відповідачем заявлено про застосування позовної давності. 
       За Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року строк кредитування з 12 жовтня 2007 року по 12 жовтня 2014 року; розрахунок заборгованості проведено станом на 29 липня 2015 року, позов зареєстровано 17 серпня 2015 року, позов направлено поштою 11 серпня 2015 року.
       Отже, з огляду на заяву відповідача про застосування позовної давності підлягає стягненню заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом за період з 11 серпня 2012 року по 12 жовтня 2014 року (кредитним договором строк кредитування визначено до 12 жовтня 2014 року) в межах трирічного строку позовної давності, що становить в загальній сумі 24381,34 доларів США (910,00 доларів США х 26 платежів = 23660,00 доларів США + 721,34 доларів США за жовтень 2014 року = 24381,34 доларів США).
       Суд першої інстанції з заборгованістю за тілом кредиту та процентами за користування кредитом, що підлягали поверненню банку щомісячними ануїтетними платежами в розмірі 910,00 доларів США, визначився правильно, обґрунтовано застосував наслідки спливу позовної давності до цієї частини вимог в силу заяви відповідача про застосування позовної давності.
       З розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року вбачається, що заборгованість по тілу кредиту в сумі 46146,36 доларів США, по процентам за користування кредитом в сумі 21104,17 доларів США розрахована за процентною ставкою 10,7% річних, що відповідає пункту 1.3 Кредитного договору, з урахуванням фактичного погашення кредиту та процентів за користування (за умовами кредитного договору повернення кредиту підлягало здійсненню ануїтетними платежами) (т.1 а.с.181-184).
       З розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року вбачається, що проценти в сумі 27474,11 доларів США нараховано за період з 19 грудня 2011 року по 12 липня 2015 року на підставі пункту 8.1 Кредитного договору, який передбачає відповідальність позичальника у випадку порушення зобов`язання щодо сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому між передбачено цим Договором (т.1 а.с.181-184). 
       Проценти за користування кредитом в розмірі 10,7%, які передбачені пунктом 1.3 Кредитного договору та входять у складову щомісячного ануїтетного платежу, за своєю правовою природою є відмінними від процентів, які передбачені пунктом 8.1 Кредитного договору як відповідальність позичальника за порушення зобов`язання. Отже, позивач безпідставно сумує ці два різних види процентів у загальну суму 48578,28 доларів США (21104,17 доларів США + 27474,11 доларів США = 48578,28 доларів США), що еквівалентно по курсу НБУ станом на 29 липня 2015 року 1070645,42 грн., та у позовних вимогах заявляє як єдине стягнення процентів (21204,17 доларів США це проценти за користування кредитом згідно пункту 1.3 Договору; 27474,11 доларів США це проценти як відповідальність згідно пункту 8.1 Договору). 
       З огляду на заяву відповідача про застосування позовної давності підлягають стягненню проценти, що нараховані на підставі пункту 8.1 Кредитного договору як відповідальність, за період з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (кредитним договором строк кредитування визначено до 12 жовтня 2014 року), що рівно 2406,20 доларів США (786,95 + 801,79 +817,46 = 2406,20 доларів США) та еквівалентно по курсу НБУ станом на 29 липня 2015 року (дату розрахунку) 53031,66 грн. Отже, із заявлених до стягнення процентів, нарахованих по пункту 8.1 Договору в сумі 27474,11 доларів США підлягають стягненню проценти в межах спеціальної позовної давності в сумі 2406,20 доларів США, що еквівалентно 53031,66 грн. на дату розрахунку.
       З розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11215614000 від 12 жовтня 2007 року вбачається, що пеня в загальній сумі 597971,41 грн. (374534,00 грн. пеня по тілу кредиту + 223437,41 грн. пеня по процентам, нарахованим як єдине ціле без будь-якого розмежування як за користування кредитом по пункту 1.3 Договору, так і як відповідальність по пункту 8.1 Договору, = 597971,41 грн.) нарахована за період з 30 липня 2014 року по 28 липня 2015 року на підставі пункту 8.1 Кредитного договору, який передбачає відповідальність позичальника у випадку порушення зобов`язання щодо сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому між передбачено цим Договором ( т.1 а.с.181-184).
       Нарахування пені в позові та апеляційній скарзі обґрунтовано посиланням на частину 2 статті 258, статті 549, 625 ЦК України, зі змісту обґрунтування та суті пункту 8.1 Договору позивач вважає пеню в загальній сумі 597971,41 як неустойку.
З огляду на заяву відповідача про застосування позовної давності підлягає стягненню пеня, що нарахована на підставі пункту 8.1 Кредитного договору як відповідальність та на суму прострочення по тілу кредиту, за період з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (кредитним договором строк кредитування визначено до 12 жовтня 2014 року), що рівно 25694,44 грн. Отже, із заявленої до стягнення пені по тілу кредиту в сумі 374534,00 грн. підлягає стягненню пеня в межах спеціальної позовної давності в сумі 25694,44 грн. 
Пеню, що нарахована за період з 30 липня 2014 року по 28 липня 2015 року в сумі 333437,41 грн. на проценти, приведені в розрахунку як єдине ціле без будь-якого розмежування як за користування кредитом так і як відповідальність згідно пункту 8.1 Договору, стягнути не можливо, так як в розрахунку різні види процентів не розмежовано, що унеможливлює перевірку правильності нарахування, крім того, проценти, що нараховані як відповідальність згідно пункту 8.1 Договору, не є сумою прострочення.
3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту та нарахованим по пункту 1.3 Договору процентам за користування кредитом, що підлягає стягненню в межах позовної давності в сумі 24381,34 доларів США (по курсу НБУ станом на дату розрахунку 29 липня 2015 року рівно 537252,54 грн.), за період прострочення з 12 жовтня 2014 року (дата остаточного повернення кредиту в повному обсязі за кредитним договором) по 29 липня 2015 року (дата проведення доданого до позовних вимог розрахунку), всього 283 дні, становить 12498,97 грн. (537252,54 грн. :100% х 3% : 365 днів х 283 дні = 12498,97 грн.). 
3% річних від простроченої заборгованості по процентах, нарахованих на підставі пункту 8.1 Договору, стягненню не підлягають, так як такі проценти є відповідальністю, а не сумою прострочення. 
За подання позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» судовий збір не сплачував, отже судовий збір в сумі 3654,00 грн. (за ставкою судового збору станом на 1 січня 2015 року) підлягає стягненню з відповідача на користь держави за розгляд справи в суді першої інстанції.
За подання апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» сплачено судовий збір в сумі 5481,00 грн., отже з відповідача на користь правонаступника позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5481,00 грн.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 25 березня 2021 року завчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи; правонаступник позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, відповідач заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи не подав. Відповідач, зловживаючи процесуальними правами, надіслану на адресу їх постійного місця проживання кореспонденцію на протязі двох років не отримує. Поряд з цим відповідач має вільний доступ до сайту апеляційного суду та сайту «Судова влада», де інформація щодо справи наявна завчасно та в повному обсязі, з огляду на що, суд що вважає, що відповідач знає про судові засідання, але умисно такі ігнорує. Зловживання відповідачем процесуальними правами має наслідком не вирішення справи з 2015 року. Судом вжито всіх передбачених діючим процесуальним кодексом заходів для того, щоб учасники процесу реалізували належні їм права. Справа в провадженні суду першої інстанції з серпня 2015 року, в провадженні суду апеляційної інстанції з листопада 2019 року; призначалась в судові засідання на 2 липня 2020 року, 25 березня 2021 року; учасники справи мали процесуальний час для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відповідач в особі представника приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, про ухвалення рішення достовірно знав, рішення суду не оскаржував. З огляду на викладену поведінку відповідача як учасника справи, яка розглядається як зловживання процесуальними правами, необхідність дотримання судом розумності строків розгляду справи, знаходження справи в суді без вирішення на протязі шести років, що порушує права позивача, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.
       Право на справедливий суд стосується як позивача так і відповідача, перешкоджання розгляду справи внаслідок зловживання правами однієї із сторін має бути оцінено судом задля захисту права іншої сторони отримати в суді рішення щодо права, за захистом якого сторона звернулась до суду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – змінити.
Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) за Договором про надання споживчого кредиту № 11215614000 від 12 жовтня 2007 року заборгованість :
за кредитом та процентами за користування кредитом за період з 11 серпня 2012 року по 12 жовтня 2014 року в сумі 24381,34 доларів США;
за процентами, нарахованими згідно пункту 8.1 Кредитного договору, за період з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року в сумі 2406,20 доларів США;
пеню на суму прострочення по тілу кредиту за період з 11 серпня 2014 року по 12 жовтня 2014 року в сумі 25694 грн. 44 коп.;
3% річних від простроченої заборгованості по тілу та процентам за користування кредитом за період прострочення з 12 жовтня 2014 року по 29 липня 2015 року в сумі 12498 грн. 97 коп.,
а всього заборгованість в загальній сумі 26787 доларів 54 центів США та 38193 грн. 41 коп. 
Стягнути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.
Стягнути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) витрати на сплату судового збору за подання публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» апеляційної скарги в сумі 5481 грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 30 квітня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова