ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року          м.Дніпро         Справа №  912/3125/20

Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. ( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження керівника апарату суду від 20.04.2021року)
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.01.2021 року (суддя Кабакова В.Г.) у справі № 912/3125/20
за позовом Військової частини НОМЕР_1 , м. Чугуїв, Харківська область 
до Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання"
про стягнення 134 852, 32 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся до Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання"   із позовом про стягнення 134 852,32 грн. збитків  внаслідок втрати майна позивача, що передано на ремонт,  за договором зберігання,  укладеним у спрощений спосіб.
 Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.01.2021 року у справі № 912/3125/20 в задоволенні позову відмовлено.        
Не погодившись з рішенням суду,  позивач – Військова частина НОМЕР_1 звернувся  з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/3125/20 від 11.01.2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.       
В  обґрунтування  своєї скарги апелянт посилається на те, що вищевказане рішення суду є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вважає  помилковими висновки  суду першої інстанції про те,  що фінансування ремонту виробів не проведено, умови, строки зберігання виробів РСБН-4Н та РСП-6М2 сторонами не погоджено,  оскільки   такі висновки  суперечать ст. 846 ЦК України, згідно якої,  якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Апелянт зазначає, що оскільки   відповідач підписав  акти, в яких зазначена сума збитків внаслідок  розукомплектування   виробів, переданих на ремонт відповідачу, без заперечень,  то  це свідчить про визнання ним позову і    відсутність   додаткового доказування  цієї обставини.
Апелянт  посилається на те, що    між сторонами виникли правовідносини із договору  підряду, укладеного у спрощеній формі, який містить  у собі елементи   договору зберігання, а тому неналежне виконання відповідачем  договірних зобов`язань, є підставою для стягнення заподіяних збитків.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі №912/3125/20 від 11.01.2021 року та прийняття нового рішення  про задоволення позовних вимог. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.01.2021 року у справі №912/3125/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
          Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
30.03.2021року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява від Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" про поновлення строку на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивача, у зв`язку з тим, що електронна адреса є не вірною, тому ухвала суду апеляційної інстанції не надійшла на адресу відповідача. 
Колегія суддів ознайомилась з вказаною заявою, вирішила її задовольнити та  поновити строк на  подачу до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу позивача.
Відповідачем – Державним підприємством "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання", надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
У зв`язку з лікарняним судді Антоніка С.Г., за розпорядженням керівника апарату суду від 20.04.2021року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №912/3125/20 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Березкіна О.В. (доповідач), судді – Дармін М.О., Іванов О.Г.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Стаття 2 вказаного Закону передбачає, що Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює, відповідно до закону, управління військовим майном, у тому числі приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України.
Перерозподіл військового майна у Збройних Силах між військовими частинами, які формуються, переформовуються або розформовуються, а також в інших випадках відповідно до потреб Збройних Сил провадиться Міноборони (пункт 31 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225).
Згідно ч. 1 ст. 137 Господарського кодексу України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).
З технічних формулярів обладнання (а.с.12, 15 т. 1) вбачається, що  вироби РСП-6М2 зав. №9759, 1989 р.в. та РСБН-4Н зав. №78468, 1978 р.в. закріплені за військовою частиною А-4104, а тому   позов  пред`явлено  належним позивачем.
          З матеріалів справи вбачається, що виріб РСП-6М2 зав. №9759, 1989 року випуску передано для ремонту  до   Державного   підприємства "Ремонтний   завод  радіотехнічного обладнання" (м. Кропивницький) згідно наряду в/ч 3266 № 153/121/31-03 від 01.04.2003 та згідно акту прийому № 158 від 17.04.2003.
Виріб РСБН-4Н зав. №78468, 1978 р.в. передано відповідачу згідно наряду від 07.06.2001 № 153/121/52 за актом прийому в ремонт від 09.08.2001 №5.
Отримання виробів РСП-6М2 та РСБН-4Н відповідачем не заперечується.
Акт прийому № 158 від 17.04.2003 містить запис, що переданий виріб РСП-6М2 укомплектовано згідно формуляру за винятком недоліків вказаних в додатку до акту. В акті зазначено, що в зв`язку з некомплектністю виріб приймається на тимчасове зберігання до усунення недоліків. 
В матеріалах справи міститься копія Додатку до Акту №5 прийому виробу РСБН-4Н №78468, де зазначено перелік недоліків відповідного виробу (а.с. 182-183 т.1).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2019 № 246 проведено службове розслідування, по факту якого виявлено не комплект переданих виробів. 
Під час проведення огляду вищевказаних виробів комісією військової частини НОМЕР_1 (за якою дані вироби рахуються, що підтверджується Технічними Формулярами) виявлено розукомплектування даних виробів, відповідно сума нанесеного збитку державі складає 134852,32 грн, про що складені відповідні акти № 39/3/75 від 19.12.2019 та № 39/3/76 від 19.12.2019, які підписано представниками Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання".
Після закінчення перевірки складено акт технічного стану військового майна № 39/3/77 від 19. 12.2019 та акт технічного стану військового майна № 39/3/78 від 19.12.2019.
На підставі актів перевірки складено довідки-розрахунки № 39/3/79 від 24.12.2019 та № 39/3/80 від 24.12.2019, що визначають залишкову втрачену вартість майна. Згідно вищезазначених довідок загальна сума нанесеного державі збитку складає 134 852,32грн.
28.12.2019 видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1320 "Про результати службового розслідування по факту виявлення некомплекту виробів РСП-6М2 та РСБН - 4Н".
Звертаючись до Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" із позовом про стягнення збитків в сумі 134 852,32 грн, позивач -  Військова частина НОМЕР_1 посилався на  завдані відповідачем збитки внаслідок втрати майна позивача, що передано на ремонт за договором зберігання, укладеним у спрощений спосіб.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з  недоведеності  причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вину відповідача  та розмір заподіяних збитків, що виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з їх відшкодування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до  ст. 11 Цивільного кодексу України  підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.
За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України).
З матеріалів справи вбачається, що виріб РСП-6М2 зав. №9759 1989 р.в. згідно акту прийому № 158 від 17.04.2003 (а.с. 8 т.1) та виріб РСБН-4Н зав. №78468, 1978 р.в. згідно акту прийому від 09.08.2001 (а.с.9 т.1) передано Державному підприємству "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" (ДП "Кіровоградський ремонтний завод").
Акт прийому № 158 від 17.04.2003 містить запис, що переданий виріб РСП-6М2 укомплектовано згідно формуляру за винятком недоліків вказаних в додатку до акту.  В акті зазначено, що в зв`язку з некомплектністю виріб приймається на тимчасове зберігання до усунення недоліків. 
В Додатку  до Акту № 5 прийому виробу РСБН-4Н №78468, зазначено перелік недоліків відповідного виробу (а.с. 182-183 т.1).
Актом   списання  №121/1531-05 від 18.06.2005 технічного стану радіотехнічної системи РСБН-4Н №78468, встановлено, що РСБН-4Н №78468 відпрацювала встановлений ресурс, знаходиться в непрацездатному стані, параметри не відповідають ТУ, деталі механізму обертання мають граничний знос, міжблочні з`єднання не забезпечують надійний контакт, ізоляція проводів потріскана, опір нижче норми, монтажні плати мають відшарування доріжок. Для подальшого використання за призначенням не придатна. Ремонт економічно не доцільний. Відноситься до 5-ї категорії та потребує списання.
Даний акт підписаний, у тому числі, представником   в/ч А4104 ( а.с. 238т.1)
Акт перевірки виробу РСП-6М2 №39/3/75 від 19.12.2019 містить перелік невідповідностей комплектності виробу формуляру на виріб (Книга 13 ВШ1.000.006), паспорту ПРЛС-6М2 вШ2.009.006 ПС (Книга 17), паспорту ПЄП-6М2 вШ3.101.001 ПС (Книга 18), формуляру ОДК.469.086Ф (Передвижная електростанция "СЕВЕР"), акту прийому в ремонт №158 від 23.05.2003, даним, які містяться в додатку №1 до акту перевірки виробу РСП-6М2 зав.№9759, 1989 р.в. 
Проте, додаток до акту № 158 від 17.04.2003 з  вказаними недоліками виробу матеріали справи не містять. 
Акт перевірки виробу РСП-6М2 № 39/3/76 від 19.12.2019 містить перелік невідповідностей комплектності виробу до формуляру ЕУ1.241.198Ф.
Відповідно до положень ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
За загальним правилом збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.
Згідно з ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Отже, при вирішенні даного спору на позивача покладається обов`язок довести факт заподіяння йому збитків, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, факт порушення відповідачем свого обов`язку та причинний зв`язок між цим порушенням і збитками.
Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності збитків та обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
Як правильно зазначив  суд першої інстанції, позивачем не подано суду доказів на підтвердження початкового стану виробу РСБН-4Н, що переданий відповідачу, а також переліку робіт з ремонту, що потребував такий виріб. Витяги з технічних формулярів (а.с. 10-15 т.1) не містять відомостей про комплектність виробів.
Позивачем складено довідки-розрахунок №39/3/79 та №39/3/80 визначення залишкової вартості втраченого майна виробів РСП-6М2 та РСБН-4Н (а.с. 34-40 т.1) на загальну суму 134  852,32 грн., яка визначена за оптово-роздрібними цінами на подібні товари в мережі інтернет відповідно до вимог п.16 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою ВР від 23.06.1995 №243/95-ВР, з застосуванням коефіцієнту технічного зносу.
Згідно із ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до  ст.74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).
Як встановлено судом першої інстанції,  фінансування ремонту виробів не проведено, умови, строки зберігання виробів РСБН-4Н та РСП-6М2 сторонами не погоджено, отже,  позивачем не доведена  протиправна поведінка відповідача.
Визначення розміру збитків здійснено позивачем на підставі залишкової вартості втраченого майна виробів РСБН-4Н №78468 та РСП-6М2 №9759 виходячи з ваги дорогоцінних, чорних та кольорових металів, що наявні у втраченому майні, що відображено в довідках-розрахунках №39/3/79 та № 39/3/80.
Разом з тим, доказів на підтвердження наявності майна відображеного у довідках-розрахунках №39/3/79 та № 39/3/80 при передачі відповідачу виробів РСБН-4Н №78468 та РСП-6М2 №9759 суду не подано.
Обґрунтованого пояснення щодо визначення показників зазначених у довідках-розрахунках №39/3/79 та № 39/3/80, зокрема сукупного коефіцієнту зносу, залишкової вартості тощо, суду не надано.
Розрахунок ваги дорогоцінних, чорних та кольорових металів, що наявні у втраченому майні, відомості про яку відображено у довідках-розрахунках №39/3/79 та № 39/3/80, суду не наведено.
Позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами наведені у довідках-розрахунках №39/3/79 та № 39/3/80 відомості щодо переліченого майна та його приналежність до виробів РСБН-4Н №78468 та РСП-6М2 №9759, тобто, позивачем не доведено   належними доказами і розмір заподіяних збитків.
З підстав викладеного,  колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про  недоведеність причинного  зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, а також  наявність вини відповідача.

Таким чином, господарський суд Кіровоградської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -    
                               
ПОСТАНОВИВ:
         
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.01.2021 року  у справі №912/3125/20 - залишити без змін.
          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду   у порядку та випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3   ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.        
Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.04.2021року.

Головуючий суддя                                                                               О.В.Березкіна

Суддя                                                                                                     О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                     М.О.Дармін

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі №912/3125/20 поштою не надсилаються.
          Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу:   Військової частини НОМЕР_1 , м. Чугуїв, Харківська область, Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання".