УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №287/465/21 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        17 червня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Білоус Т.А., захисника Паламарчука О.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

постановив :

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 

Відповідно до постанови, 13.03.2021 року о 16 год. 50 хв. в м. Олевську, по вул. Київська, гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом GEON 250, без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

На постанову суду захисник Паламарчук О.В. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апелянт оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що ОСОБА_1 не керував мотоциклом.
Вказує на неповноту судового розгляду, порушення прав ОСОБА_2 під час судового розгляду, оскільки суд можливості надати пояснення представнику не надав.
Зазначає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежними доказами, оскільки вказані свідки в судовому засіданні під присягою допитані не були.
Також, вважає, що не є належним доказом постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5.6 ст. 121, ч.1.2 ст. 126 КУпАП, оскільки вказану постанову в присутності останнього працівники поліції не виносили, з нею його не ознайомлювали, копію йому не вручали, штрафу по ній він не сплачував.
Зазначає, що відеозапис не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки на відео не зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також з цього запису вбачається, що він не відмовлявся проходити огляд, виконав вимоги працівника поліції подувши у пристрій.  

Заслухавши доповідача, пояснення захисника Паламарчука О.В. та Кондратовця І.В., в підтримання доводів апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про керування ОСОБА_1 мотоциклом та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124633 від 13.03.2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4); письмовим поясненням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 13.03.2021 року, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5,6); копією постанови серії БАА № 913536 від 13.03.2021 року (а.с.7); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.8).

Відповідно до копії постанови серії БАА № 913536 від 13.03.2021 року, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 було притягнуто працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч.5, 6 ст.121, ч.1, 2 ст.126 КУпАП - за вчинення правопорушень, які передбачали керування особою транспортним засобом. Зазначена постанова є чинною та в законному порядку не оскаржена, що підтверджує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . 

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він керував мотоциклом, ОСОБА_1 цієї обставини не заперечував та про те, що за кермом перебувала інша особа, не повідомляв. 
На пропозицію працівників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився.
Під час проходження огляду, не виконав інструктаж поліцейського з правил проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», здійснив некоректну спробу, в подальшому самостійно припинив проходження огляду та відмовився від проходження огляду. Даний факт підтверджується письмовими показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також і відеозаписом.

Суд критично оцінив пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були допитані в суді першої інстанції, оскільки вони є близькими друзями ОСОБА_1 , що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості їх свідчень, погоджується з таким висновком і апеляційний суд, врахувавши, що пояснення цих свідків не узгоджуються з іншими доказами.

На думку апеляційного суду висновки суду першої інстанції про надання критичної оцінки поясненням свідка ОСОБА_7 , який у суді вказав, що саме він керував транспортним засобом є слушними з огляду на те, що вказаний свідок про ці обставини при спілкуванні ОСОБА_1 з працівниками поліції не вказував, хоча був присутній, при відмові останнього пройти огляд, як про це не вказував і останній. Свідок ОСОБА_6 обставин про те, хто керував мотоциклом не бачив.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Паламарчука Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук