П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5172/20	

Категорія: 109010000          Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 10.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.
при секретарі – Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі УДАБК ОМР) про: 
-          визнання протиправним та скасування припису УДАБК ОМР про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за №105/20 від 03 березня 2020 року;
-          визнання протиправною та скасування постанови УДАБК ОМР по справі про адміністративне правопорушення року №164/20 від 31 березня 2020 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що складені за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності - припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за № 105/20 від 03 березня 2020 року та постанова УДАБК ОМР по справі про адміністративне правопорушення за №164/20 від 31 березня 2020 року прийняті з порушенням чинного законодавства України, а тому мають бути визнані протиправними та скасованими, з огляду на наступне.
Як зазначив позивач відповідачем порушено процедуру перевірку, а тому це є достатньою підставою для скасування її результатів.
У позові позивач посилається на те, що оскаржувані матеріали за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності містять інформацію хибного визначення класу наслідків (відповідальності) об`єкта містобудування.
УДАБК ОМР, самостійно без залучення експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат визначено клас наслідків (відповідальності) СС2, що свідчить, на думку позивача, про перевищення службових повноважень, а відповідні кваліфікаційні спеціалісти до перевірки не залучались.
Оскільки, проектна документація розроблялась для об`єкту "Будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ", що передбачає здійснення реконструкції, таким чином твердження УДАБК ОМР про прийняття положення із забезпечення розміру охоронної зони не менш за два горизонтальні або два вертикальні розміри пам`ятки охорони культурної спадщини при здійсненні нового будівництва в охоронній зоні пам`яток культури, а й відтак віднесення об`єкту до значного класу наслідків (відповідальності) СС2 – не відповідає дійсності.
Також позивач зазначає, що ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на місці якої планується розміщення будівлі, розташована на території Центрального історичного ареалу м. Одеси, в межах комплексної охоронної зони історичного ареалу. Будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 не є об`єктами культурної спадщини, не включені до переліку пам`яток м. Одеси, не занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Поруч з ділянкою розміщення нового об`єкту будь-які пам`ятки відсутні.
Ескізний проект щодо розміщення будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами за адресою: АДРЕСА_1 , не суперечить вимогам історико-архітектурно опорного плану, проекту зон охорони та визначення меж історичних ареалів м. Одеси.
Позивач вважає, що поняття будівництво включає в себе вид будівництва реконструкція, яка і передбачена в намірах ОК "Екодом-2", клас наслідків визначено як для об`єкта реконструкції, який не є об`єктом культурної спадщини. Таким чином, об`єкт може бути віднесено до класу наслідків (відповідальності) нижче ніж СС2 – тобто як за розрахунком, наведеним в проекті – CC1.
Також позивач зазначив, що клас вогнестійкості будівлі проектом визначено як II. Клас вогнестійкості оточуючої забудови довкола об`єкта (житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 за висновками звіту технічного обстеження визначено як III. За таблицею 15.2 (чисельник) ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування та забудова територій" показник для сусідніх будівель II та III класу вогнестійкості складає 8 (вісім) метрів.
За проектом реконструкції існуючи відстані між будинками не змінюються, навпаки збільшені та дорівнюють від 8,4 до 8,9 метрів.
Позивач вважає, що за сукупності таких обставин, необґрунтованим є твердження відповідача про протиправність визначення головним інженером проекту ОСОБА_1 класу наслідків (відповідальності) об`єкту "Будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ".
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що посадовою особою УДАБК ОМР на підставі наказу за №01-13/80ДАБК від 20 лютого 2020 року та необхідності перевірки достовірності наведених даних в зареєстрованому повідомленні про початок виконання будівельних робіт за №ОД061200501564 від 19 лютого 2020 року (доповідна записка №01-18/83-и/в від 19 лютого 2020 року) та направлення для проведення позапланового заходу № 000262 від 20 лютого 2020 року здійснено виїзд з метою проведення позапланової перевірки на об`єкті: "Будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ".
Як зазначив відповідач, уповноваженому представнику позивача було надано копію направлення, що містить підпис позивача із зазначенням дати вручення, а саме 24 лютого 2020 року, що згідно з направленням є днем у межах його дії.
В свою чергу, до УДАБК ОМР пред`явлено копію проектної документації, експертизу проектної документації, завдання на проектування, договір на проведення авторського та технічного наглядів, договір генерального підряду, висновок по проектній документації за №01-27/49-Евих від 26 липня 2019 року, виданий УДАБК ОМР з питань охорони об`єктів культурної спадщини ОМР, розрахунок класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва.
На думку відповідача, доводи позивача стосовно порушення УДАБК ОМР стосовно незабезпечення присутності уповноваженого представника позивача спростовуються вищенаведеними доказами.
Також відповідач зазначив, що в ході перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5 розташований будинок, який є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, охоронний номер 251-Од (будівля синагоги).
Замірами встановлено, що довжина будівлі синагоги становить 53 м. Тобто охоронна зона навколо даної будівлі становить 106 м.
Враховуючи викладене, земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:27:013:0007), яка відведена для будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , входить в охоронну зону будівлі, яка є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .
Також, в ході перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_6 розташований житловий будинок, який є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, охоронний номер 747-Од.
Замірами встановлено, що довжина будівлі синагоги становить 33 м. Тобто охоронна зона навколо даної будівлі становить 66 м.
Враховуючи викладене, земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:27:013:0007), яка відведена для будівництва будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , входить в охоронну зону будівлі, яка є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 .
Однак, відповідно до наданого розрахунку класу наслідків (відповідальності), головним інженером проекту ОСОБА_1 вказано, що об`єкт будівництва не розташований в охоронній зоні об`єктів культурної спадщини і не являється об`єктом культурної спадщини.
Таким чином, головним інженером проекту ОСОБА_1 невірно розраховано та занижено клас наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва за вищевказаною адресою з середнього класу – СС2 на незначний клас – CC1.
Крім того, відповідач зазначає, що уважно розглянувши проектну документацію, встановлено, що головним інженером проекту ОСОБА_1 не забезпечено дотримання мінімальних протипожежних відстаней від об`єкта будівництва до оточуючих будівель та споруд. Оскільки позивач посилається на те, що за проектом існуючі відстані дорівнюють 8,4 до 8,9 м.
На думку відповідача, вказане не відповідає дійсності та спростовується, зокрема, наданою позивачем копією генерального плану, оскільки позивач обчислив відстань тільки до одного житлового будинку, ігноруючи наявність ще чотирьох житлових будинки, які оточують будівельний майданчик. Отже, з генерального плану вбачаються наступні відстані: 1,5 м, 2,5м, 3,0 м, 5,5 м.
Відповідач вважає, що головним інженером проекту ОСОБА_1 , порушено:
-          вимоги ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування та забудова територій" при розроблені проектної документації на будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ;
-          абз.1 п.9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року за №45, ст. 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ДСТУ-Н.Б.В. 1.2-16:2013 визначення класу наслідків (відповідальності), оскільки занижено клас наслідків (відповідальності) об`єкту будівництва,а також передано замовнику проектну документацію для подальшого виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва.
Також відповідачем зазначено, що управління здійснило оформлення та надсилання матеріалів перевірки в порядку та строках передбачених п.21 Порядку №553. 
Додатково, листом №01-18/83-и/в від 17 березня 2020 року УДБК ОМР повідомлено, що у зв`язку з відсутністю доказів вручення матеріалів перевірки, зокрема, протоколу в який вміщено зміст повістки про дату та час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, справу повторно призначено на 31 березня 2020 року (копія листа додається). Надалі, листом №01-18/83-и/в від 01 квітня 2020 року повторно перенесено розгляд справи на іншу дату та час з метою забезпечення присутності представника Позивача під час розгляду справи про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
31 березня 2020 року постановою №164/20 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено штраф.
Відповідач вважає, що управління діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та без порушень прав позивача в процесі їх вчинення.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про визнання протиправними та скасування припису та постанови – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          судом не враховано численні процесуальні порушення вчинені працівниками УДАБК ОМР при проведені позапланового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо складання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за №105/20 від 03 березня 2020 року та постанови УДАБК ОМР по справі про адміністративне правопорушення за № 164/20 від 31 березня 2020 року;
-          згідно наказу ТОВ "ТОП АРТ ПРОЕКТ" №2020/02/25 від 25 лютого 2020 року, платіжного доручення щодо сплати відрядних, звіту про використання коштів, виданих на відрядження, вбачається, що на час проведення позапланового заходу державного контролю ОСОБА_1 перебувала у відрядженні, що спростовує її ознайомлення з направленням на перевірку;
-          процесуальні порушення з боку посадових осіб УДАБК ОМР призвели до порушення прав ОСОБА_1 бути присутньою під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб, а також всіх інших прав на захист своїх інтересів;
-          посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не виходили при проведені позапланового заходу державного контролю на об`єкт будівництва, оскільки в іншому разі, було б встановлено, що об`єкт будівництва є реконструкцією наявної житлової будівлі. Саме фактичний вихід на об`єкт будівництва та його огляд з відповідними фахівцями спростував би хибні твердження посадових осіб УДАБК ОМР щодо невірного визначення класу наслідків які притаманні для нового будівництва, а не для реконструкції;
-          у судовому засіданні задля усунення протиріч та встановлення фактичної відповідності об`єкту будівництва "Розміщення будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами за адресою: АДРЕСА_1 " до реконструкції було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, у задоволенні якого судом було відмовлено, тим самим позбавлено позивача права на захист та унеможливлено встановлення істини у справі.
Відзиву УДАБК ОМР на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Крім того, колегія суддів враховує, що учасниками справи були надані пояснення у відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16 лютого 2021 року.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання 18 травня 2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Згідно матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу за №01-13/80ДАБК від 20 лютого 2020 року та необхідності перевірки достовірності наведених даних в зареєстрованому повідомленні про початок виконання будівельних робіт за №ОД061200501564 від 19 лютого 2020 року (доповідна записка №01-18/83-и/в від 19 лютого 2020 року) та направлення для проведення позапланового заходу №000262 від 20 лютого 2020 року здійснено виїзд з метою проведення позапланової перевірки на об`єкті: "Будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ".
В подальшому, посадові особи за результатами перевірки винесли Акт за №000262 від 03 березня 2020 року; протокол про адміністративне правопорушення від 03 березня 2020 року; припис за №105/20 від 03 березня 2020 року; постанову по справі про адміністративне правопорушення за №164/20 від 31 березня 2020 року 
Судом першої інстанції встановлено, що 24 лютого 2020 року позивачем від відповідача отримано направлення на проведення перевірки, про що свідчить її підпис у направленні.
Додатково, листом №01-18/83-и/в від 17 березня 2020 року УДАБК ОМР повідомлено, що у зв`язку з відсутністю доказів вручення матеріалів перевірки, зокрема, протоколу в який вміщено зміст повістки про дату та час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, справу повторно призначено на 31 березня 2020 року об 11.15 годині.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що 24 лютого 2020 року позивачем від відповідача отримано направлення на проведення перевірки, про що свідчить її підпис у направленні, а тому перевірку проведено без порушень норм діючого законодавства.
Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до експертного звіту від 03 вересня 2019 року №7-155-19-ЕП/КО вид будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено – нове будівництво, а, отже, ОСОБА_1 невірно розраховано та занижено клас наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 з середнього класу – СС2 на незначний клас – СС1.
Крім того, земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:27:013:0007), яка відведена для будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , входить в охоронну зону будівель, які є пам`ятками архітектури та містобудування місцевого значення, а отже позивачем помилково визначено клас наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 як СС1.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 96-1 КУпАП, ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ч.5 ст. 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 26 Закону України "Про архітектурну діяльність", п.п.2, 5 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 23 травня 2011 року №553, п.п.15.2.1, 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування та забудова територій", які регулюють спірні правовідносини.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок про здійснення архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок №553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.
Пунктом 2 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.
2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;
3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.
Відповідно п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявне направлення для проведення позапланового заходу на об`єкті: "Будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_7 від 20 лютого 2020 року, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про отримання його копії.
Посилання апелянта на перебування у відрядженні, що спростовує висновок суду першої інстанції про те, нею отримано направлення на проведення перевірки, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до наказу ТОВ "ТОП АРТ ПРОЕКТ" №2020/02/25 від 25 лютого 2020 року, ОСОБА_1 перебувала у відрядженні з 25 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року. Натомість, копію направлення отримано нею 24 лютого 2020 року
Таким чином, доводи апелянта стосовно порушення УДАБК ОМР процедури здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в частині незабезпечення присутності позивача не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до п.п.16-17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.
При цьому, у відповідності до п.п.18, 21 Порядку №553 акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
За результатами перевірки відповідачем складено Акт за №000262 від 03 березня 2020 року; протокол про адміністративне правопорушення від 03 березня 2020 року; припис за №105/20 від 03 березня 2020 року, від підпису яких позивач відмовився, у зв`язку з чим у відповідності до положень п.21 Порядку №553, відповідачем 04 березня 2020 року направлено позивачу копії зазначених документів засобом поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень з відбитком печатки ПАТ "Укрпошта".
З листа №01-18/83-и/в від 17 березня 2020 року вбачається, що у зв`язку з відсутністю доказів вручення матеріалів перевірки, зокрема, протоколу в який вміщено зміст повістки про дату та час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, справу повторно призначено на 31 березня 2020 року об 11.15 годині.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що УДАБК ОМР дотримано процедуру здійснення заходів позапланової перевірки на об`єкті: "Будівництво будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ".
Аналогічний висновок щодо відсутності порушень з боку органу державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення позапланового заходу викладено в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №522/18359/17.
Крім того, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року по справі №815/1540/14 про те, що суб`єкт містобудування не позбавлений права подавати в суді свої пояснення, зауваження або заперечення до актів перевірки, протоколів, складених інспекцією за результатами перевірки, під час розгляду спору про скасування постанов щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
В даних спірних правовідносинах, судом першої інстанції надано правову оцінку виявлених правопорушень, з урахуванням обґрунтувань та доказів, зазначених позивачем.
Частиною 5 ст. 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що до незначних наслідків (СС1) не можуть бути віднесені такі, зокрема, об`єкти, як нове будівництво яких здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини національного та місцевого значення (розміри охоронної зони не можуть бути менші за два горизонтальні або два вертикальні розміри пам`ятки).
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється реконструкція, відповідно до проектної документації, а не нове будівництво.
Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта, оскільки відповідно до всіх наданих позивачем документів, зокрема, Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Департамента архітектури та містобудування ОМР №01-06/213 від 20 серпня 2019 року, Технічного звіту №07/19-ТЗ, складеного Південним бюро інжинірингу та технічної інвентаризації, експертного звіту від 03 вересня 2019 року №7-155-19-ЕП/КО, вбачається, що вид будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено – саме нове будівництво.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5 , розташована будівля синагоги, а за адресою: АДРЕСА_6 прибутковий Єврейського товариства, які згідно рішення Одеського облвиконкому №580 від 27 грудня 1991 року та наказу МКТ №728/0/16-08 від 20 червня 2008 року є пам`ятками архітектури та містобудування місцевого значення, охоронні номера 251-Од, 747-Од відповідно.
Враховуючи викладене, земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:27:013:0007), яка відведена для будівництва будівлі громадського призначення з офісними приміщеннями та апартаментами, та благоустроєм прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , входить в охоронну зону будівель, які є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення.
Таким чином, нове будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини місцевого значення, а тому не може бути віднесено до класу незначних наслідків (СС1).
Стосовно забезпечення ОСОБА_1 дотримання мінімальних протипожежних відстаней від об`єкта будівництва до оточуючих будівель та споруд, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про архітектурну діяльність", проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.
Відповідно до п.15.2.1 ДБН 5.2.2-12:2018 "Планування та забудова територій", відстані між будинками і спорудами приймаються у світлі між зовнішніми стінами або іншими конструкціями. За наявності конструкцій будинків і споруд, виготовлених із горючих матеріалів, що виступають більше ніж на 1 м за площину фасаду, слід приймати відстань між цими конструкціями та іншим будинком.
Відповідно до п.15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування та забудова територій", протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, гаражами слід приймати за таблицею 15.2 (чисельник).
Судом першої інстанції встановлено та зазначені обставини визнані учасниками справи, що мінімальна відстань від об`єкта будівництва до оточуючих будівель та споруд повинна становити 8 м. 
Разом з тим, відповідно проектної документації, а саме копії генерального плану, крім зазначених позивачем 8,4 м. та 8.9 м., вбачаються наступні відстані: 1,5 м, 2,5м, 3,0 м, 5,5 м, що свідчить про те, що головним інженером проекту ОСОБА_1 не забезпечено дотримання мінімальних протипожежних відстаней від об`єкта будівництва до оточуючих будівель та споруд. 
Згідно ч.1 ст. 96-1 КУпАП, передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта тягнуть за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова №164/20 від 31 березня 2020 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03 березня 2020 року є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, та є тотожними адміністративному позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 травня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.