Ухвала
 
14 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 295/13441/19 
провадження № 61-1921ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест - Кредо», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотарального округу Мурська Наталія Василівна, про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами і договорами забезпечення, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест - Кредо», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотарального округу Мурська Н. В., про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами і договорами забезпечення. 
 
Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Визнано недійсним договір № б/н від 30 травня 2019 року про відступлення права грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. 30 травня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 751.
Вирішено питання щодо судового збору 
У задоволенні решти вимог позову відмовлено.
 
У січні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до Житомирського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2021 року про відкриття провадження у справі.
 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 року та ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2019 року про відкриття провадження у справі, в частині оскарження ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 21 листопада 2019 року, повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 295/13441/19.
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Пунктом 3 частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню, чітко визначений процесуальним законом, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
 
Оскільки у частині першій статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, ухвала про відмову у зупиненні провадження у справі у цьому переліку відсутня, то це свідчить про те, що вона не може бути оскаржена у касаційному порядку. 
 
Крім того, Житомирський апеляційний суд вказав у резолютивній частині ухвали Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року про неможливість її оскарження у касаційному порядку. 
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22). 
 
Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року про відмову у зупиненні провадження у справі, зазначене судове рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України і у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись статтями 17, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест - Кредо», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотарального округу Мурська Наталія Василівна, про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами і договорами забезпечення відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець