Ухвала
25 травня 2021 року
м. Київ
справа № 761/12692/17
провадження № 61-37390свп18
 
Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Жданової В. С. (суддя-доповідач), 
суддів: Антоненко Н. О., Бурлакова С. Ю., Дундар І. О., Зайцева А. Ю., Коротенка  Є. В., Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Крата В. І., Русинчука  М.  М., Тітова М. Ю., Червинської М. Є.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , 
треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон-Бізнес», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіна Надія Миколаївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон-Бізнес», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіна Надія Миколаївна про визнання договору іпотеки недійснимза касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року у складі судді Макаренко І. О. та постанову апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2018 року в складі колегії суддів: Борисової  О.  В., Ратнікової В. М., Левенеця Б. Б., 
 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон-Бізнес» (далі - ТОВ «Епсілон-Бізнес»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіна Н. М., в якому просила визнати недійсним договір іпотеки ДІ-251 від 30 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н. М., реєстровий №6246.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018   року в задоволенні позову відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не була стороною за договором іпотеки та не довела порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.
 
Постановою апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5  залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року - без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не підтверджено належними доказами порушення її прав та охоронюваних законом інтересів. Також суд дійшов висновку, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому.
 
У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Є. А. на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2018 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що її права та інтереси не порушені, оскільки вона є власником вказаної квартири, проте банк не визнає її право власності. Суди попередніх інстанцій помилково ототожнювали поняття «майнові права» та «майно», а тому не вірно визначились з нормою закону, яка підлягала застосуванню. Зазначала, що поняття як «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав в Законі України «Про іпотеку» відсутні (в редакції від 13 травня 2006 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Зокрема, стаття 5 вказаного Закону не визначала майнові права, як предмет іпотеки. Оскільки майнові права на відповідну квартиру в незавершеному будівництвом жилому будинку відповідно до положень Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки, вважає договір іпотеки недійсним, як такий, що укладений з порушенням вимог статті 5 Закону України «Про іпотеку».
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 справу № 761/12692/17 передано на розгляд Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. 
Колегія суддів Верховного Суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання недійсним вищевказаного договору іпотеки, оскільки права особи, яка не була стороною іпотечного договору та набула право власності на квартиру вже з існуючим обтяженням майнових прав, укладенням оспорюваного договору іпотеки не порушуються.
Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 19 лютого 2020 року у справі з подібними правовідносинами №  761/22265/17 (провадження № 61-5216св19) скасував постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року та залишив в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року, яким визнано недійсним договір іпотеки від 30 січня 2008 року № ДІ-251, укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 246, з наступними змінами, в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .
При цьому колегія суддів, визнаючи недійсним договір іпотеки від 30 січня 2008 року в частині передачі в іпотеку майнових прав на спірну квартиру, погодилась з висновком суду першої інстанції, що вказаний правочин укладений з порушенням вимог статті 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки), оскільки майнові права на житлове приміщення в незавершеному будівництвом будинку не могли були предметом іпотеки, а отже, ОСОБА_2 неправомірно передала ЗАТ КБ «ПриватБанк» в іпотеку зазначені майнові права.
 
Колегія суддів Верховного Суду, посилаючись на висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 520/10060/16-ц (провадження №  61-5085сво18), виходила з того, що у справі №  761/22265/17 (провадження № 61-5216св19), позивач не був позичальником за кредитним договором та не виступав іпотекодавцем майнових прав за оспорюваним правочином, тобто не надавав іпотекодержателю згоди на те, що нерухоме майно стане його власністю після укладення договору іпотеки. 
 
З огляду на викладене, колегія суддів у справі № 761/22265/17 (провадження № 61-5216св19) дійшла висновку, що оспорюваним договором іпотеки, який було укладено всупереч вищенаведеним нормам Закону України «Про іпотеку», порушено права позивача на спірне майно, набуте ним у власність у встановленому законом порядку, а тому його права підлягають судовому захисту в обраний ним спосіб, який є ефективним.
 
Згідно з частиною першою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу 
в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.
Передаючи справу на розгляд Другої судової палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року в справі №  761/22265/17 (провадження № 61-5216св19).
Зважаючи на викладене, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2018 рокупідлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в  порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, справа розглядатиметься Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Прийняти до розгляду справу № 761/12692/17 за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон-Бізнес», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіна Надія Миколаївна про визнання договору іпотеки недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Слабоуса Євгенія Анатолійовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2018 року. 
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                  В. С. Жданова
Судді:                                                                                               Н. О. Антоненко
С. Ю. Бурлаков
І. О. Дундар
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат
М. Ю. Тітов 
М. М. Русинчук
М. Є. Червинська